Генріх фон Айнзідель
Генріх фон Айнзідель | |
---|---|
нім. Heinrich von Einsiedel | |
![]() Айнзідель — другий ліворуч (1943). | |
Народився | 26 липня 1921[1][2][…] Потсдам, Вільна держава Пруссія, Веймарська республіка, Німецький Райх |
Помер | 18 липня 2007[1][2][…] (85 років) Мюнхен, Німеччина |
Країна | ![]() |
Діяльність | політик, журналіст, боєць опору, солдат |
Знання мов | німецька |
Учасник | Друга світова війна |
Членство | National Committee for a Free Germanyd |
Посада | член бундестагу Німеччиниd[3] |
Військове звання | Лейтенант |
Партія | Соціалістична єдина партія Німеччини, Соціал-демократична партія Німеччини і Ліва партія. ПДС |
У шлюбі з | Barbara Rüttingd |
Нагороди | |
IMDb | ID 0902222 |
Граф Генріх фон Айнзідель (нім. Heinrich Graf von Einsiedel; 26 червня 1921, Потсдам — 18 червня 2007, Мюнхен) — німецький льотчик-винищувач, політик і письменник, лейтенант люфтваффе.
Молодший з трьох дітей графа Герберта фон Айнзіделя (1885—1945) і графині Ірени фон Бісмарк-Шенхаузен (1888—1982). Правнук Отто фон Бісмарка. Шлюб батьків розпався в 1931 році.
У Другу світову війну Айнзідель служив льотчиком-винищувачем Jagdgeschwader 2, був збитий 30 серпня 1942 року на Східному фронті і потрапив у радянський полон. Потім навчався в антифашистській школі, працював в антифашистській групі, став одним із засновників, заступником голови та фронтовим уповноваженим з пропаганди Національного комітету «Вільна Німеччина».
Всього за час бойових дій збив 33 радянські літаки, включаючи 4 бомбардувальника Пе-2.
Після звільнення з полону, в червні 1947, вступив в СЄПН і працював журналістом у виданні Tägliche Rundschau в Радянській зоні окупації Німеччини. Наприкінці 1948 року виїхав на Захід. Згодом працював перекладачем, сценаристом і письменником. У 1957-1992 роках перебував у Соціал-демократичної партії Німеччини, звідки перейшов до Партії демократичного соціалізму. У 1994 році був обраний депутатом бундестагу із земельного списку ПДС в Саксонії.
У 1955-1964 роках був одружений з актрисою і згодом політиком Барбарою Рюттінг. У другій шлюб вступив в 1972 році з Хельгою Лехтапе, уродженої Грютер, у подружжя народилося двоє синів.
- Залізний хрест 2-го і 1-го класу
- Німецький хрест в золоті (25 серпня 1942)
- Stalingrad und die Verantwortung des Soldaten, Herbig, 4., überarbeitete Neuauflage 1993, ISBN 3-7766-1778-0.
- Tagebuch der Versuchung. 1942—1950, 1950; als Ullstein TB (1985): ISBN 3-548-33046-0.
- Der Überfall, Hoffmann und Campe 1984, ISBN 3-455-08677-2.
- Die Ordensträger der Deutschen Wehrmacht (CD), VMD-Verlag GmbH, Osnabrück, 2002
- Patzwall K., Scherzer V., Das Deutsche Kreuz 1941-1945, Geschichte und Inhaber Band II, Verlag Klaus D. Patzwall, Norderstedt, 2001, ISBN 3-931533-45-X
- Біографія на сайті бундестагу(нім.)
- Промова Генріха фон Айнзіделя від імені Національного комітету «Вільна Німеччина» [Архівовано 20 квітня 2022 у Wayback Machine.]
- spiegel.de [Архівовано 3 листопада 2013 у Wayback Machine.]
- Немцы, которые перешли на сторону Красной армии: кто они [Архівовано 5 листопада 2018 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ а б в Deutsche Nationalbibliothek Record #118799878 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ а б в SNAC — 2010.
- ↑ а б в г Stammdaten aller Abgeordneten des Deutschen Bundestages
- Народились 26 липня
- Народились 1921
- Уродженці Потсдама
- Померли 18 липня
- Померли 2007
- Померли в Мюнхені
- Члени СЄПН
- Члени Соціал-демократичної партії Німеччини
- Кавалери Золотого німецького хреста
- Ка��алери Залізного хреста 1-го класу
- Кавалери Залізного хреста 2-го класу
- Бісмарки
- Графи Німеччини
- Лейтенанти люфтваффе
- Німецькі аси Другої світової війни
- Члени Національного комітету «Вільна Німеччина»
- Члени бундестагу Німеччини
- Німецькі мемуаристи