Епюр
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e1/Hawker_Sea_Hawk_3-view_line_drawing.svg/220px-Hawker_Sea_Hawk_3-view_line_drawing.svg.png)
Епюр (англ. diagram, curve, projection; нім. Zeichenebene f, Bildenebene f, Aufrißebene f, Aufriß m, Figur f) — креслення, на якому просторова фігура зображена її ортогональними проєкціями, суміщеними в одній площині.
Зазвичай воно дає 3 види: фронтальну, горизонтальну і профільну проєкції (фасад, план, профіль). Креслення проєктується на взаємно перпендикулярні, а потім розгорнуті на одну площині.
У першій половині XVIII століття в європейському кораблебудуванні склалася практика розташовувати проєкцію теоретичного креслення (поєднану з видом ютів надбудов з корми), яка приблизно відповідала сучасній проєкції «Корпус», зліва від основного виду з правого борту, нині званого «Бік», а проєкцію «напівширота» — під останнім.
Будучи одним з міністрів в революційному уряді Франції, Гаспар Монж багато зробив для її захисту від іноземної інтервенції і для перемоги революційних військ. Почавши із завдання точної різки каміння за заданими ескізами стосовно до архітектури і фортифікації, Монж прийшов до створення методів, узагальнених ним згодом в новій науці — нарисної геометрії, творцем якої він по праву вважається. З огляду на можливість застосування методів нарисної геометрії у військових цілях при будівництві укріплень, керівництво Мезьєрської школи не допускало відкритої публікації аж до 1799 р.[1]
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d3/Epure-monzh-rus1.gif/220px-Epure-monzh-rus1.gif)
В даному випадку, для побудови зображення в двох площинах проєкцій, горизонтальна площина проєкцій П1 і фронтальна площина проєкцій П2 поєднуються в одну, як показано на рис. 1. У перетині вони дають вісь проєкцій x і ділять простір на чотири чверті (квадранта).
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6d/Epure-monzh-rus2.gif/220px-Epure-monzh-rus2.gif)
В системі трьох площин проєкцій поєднуються всі три площини проєкцій (П1 — горизонтальна, П2 — фронтальна и П3 — профільна), як показано на рис.2. Площини утворюють три осі проєкцій (осі координат) і вісім прямокутних тригранників, ділячи простір на вісім октантів.
Для проектування точки А на площині проєкцій використовуються наступні її координати: П1 — А′(x, y) П2 — А′′(x, z) П3 — А′′′(y, z)
- ↑ Monge G. Géométrie descriptive. — Paris, 1799. — 132 p.
- Мала гірнича енциклопедія : у 3 т. / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Донбас, 2004. — Т. 1 : А — К. — 640 с. — ISBN 966-7804-14-3.
- Краткий справочник по начертательной геометрии и машиностроительному черчению / Н. П. Сберегаев, М. А. Герб. М. — Л., Машиностроение, 1965, 264с.
- Курс начертательной геометрии / В. О. Гордон, М. А. Семенцов-Огиевский. М.: Наука. 1971. 367с.
- Краткий курс начертательной геометрии / И. С. Альтшулер. Минск, Высшая школа, 1965. 271с.
- Начертательная геометрия / С. А. Фролов. — М.: Машиностроение, 1978—240с.
![]() |
Це незавершена стаття з інженерії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |