Корчула (місто)
Корчула хорв. Korčula | ||||
---|---|---|---|---|
| ||||
![]() | ||||
Основні дані | ||||
42°57′42″ пн. ш. 17°08′09″ сх. д. / 42.961666666694775° пн. ш. 17.135833333360778852° сх. д.Координати: 42°57′42″ пн. ш. 17°08′09″ сх. д. / 42.961666666694775° пн. ш. 17.135833333360778852° сх. д. | ||||
Країна |
![]() | |||
Регіон | Дубровницько-Неретванська жупанія | |||
Площа | 112,4 км²[1] і 4,9 км²[1] | |||
Населення | 3 126 (2001) | |||
Висота НРМ | 1 м | |||
Географічна зона | Корчула | |||
Назва мешканців | італ. curzolani | |||
Телефонний код | (+385) 20 | |||
Часовий пояс | UTC+2 і UTC+1 | |||
GeoNames | 3197710 | |||
OSM | r8796473 ·R | |||
Поштові індекси | 20 260 | |||
Міська влада | ||||
Мер міста | Мірко Духович | |||
Вебсайт | www.korcula.hr | |||
Мапа | ||||
![]() | ||||
| ||||
| ||||
![]() |
Корчула (хорв. Korčula, ⓘ, італ. Curzola Курцола) — місто в Хорватії, найбільший населений пункт однойменного острова в Адріатичному морі біля Далматинського узбережжя. Населення міста — 3 126 осіб (2001).
Місто Корчула розташоване на північно-східному узбережжі острова. Автомобільні шляхи ведуть з міста на схід у бік селища Лумбарда і на захід у бік Вела-Луки. Місто розташоване на півострові, який видається в Пелєшацьку протоку, що відокремлює острів Корчула від півострова Пелєшаць.
Місто знаходиться у зоні, котра характеризується середземноморським кліматом. Найтепліший місяць — липень із середньою температурою 26.7 °C (80 °F). Найхолодніший місяць — січень, із середньою температурою 8.9 °С (48 °F).[2]
Клімат Корчули | |||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Показник | Січ. | Лют. | Бер. | Квіт. | Трав. | Черв. | Лип. | Серп. | Вер. | Жовт. | Лист. | Груд. | Рік |
Середній максимум, °C | 10 | 10 | 12,8 | 17,2 | 22,2 | 27,2 | 30 | 27,8 | 23,9 | 20 | 15 | 11,1 | 18,9 |
Середня температура, °C | 8,9 | 8,9 | 11,1 | 15 | 19,4 | 23,9 | 26,7 | 25 | 21,7 | 18,3 | 13,9 | 9,4 | 16,9 |
Середній мінімум, °C | 7,2 | 7,2 | 8,9 | 12,2 | 16,1 | 20 | 22,8 | 22,2 | 18,9 | 16,1 | 12,2 | 7,8 | 14,3 |
Норма опадів, мм | 109 | 97 | 92 | 81 | 63 | 57 | 37 | 50 | 76 | 104 | 134 | 136 | 1036 |
Днів з опадами | 13 | 12 | 13 | 13 | 11 | 10 | 7 | 8 | 9 | 11 | 13 | 14 | 134 |
Джерело: Weatherbase |
Корчула є одним з найстаріших міст Адріатики. На місці міста існувало давньогрецьке, а потім римське поселення.
Протягом XII—XV століть Корчула багато разів переходила з рук у руки. Містечком (і островом) управляли місцеві слов'янські князьки, Венеційська республіка, Угорщина, Генуезька республіка, Корчула навіть мала нетривкий період незалежності, належала Рагузькій республіці, доки 1420 року остаточно не підпала під контроль венеційців. У період незалежності на Корчулі 1214 року був виданий т.зв. Корчуланський статут — звід законів, який визначив статус острова і став одним з найстаріших з відомих у історії юридичних документів Далмації[3].
Згідно з місцевою традицією, саме в місті Корчула в 1254 році народився великий мандрівник Марко Поло[4]. В 1298 році поряд із островом відбулася морська битва між флотами Генуї та Венеції, що закінчилася перемогою генуезців. Марко Поло, можливо, брав участь у цій битві на боці венеційців, був узятий у полон і від��езений до Генуї, де у в'язниці і надиктував книгу про свої подорожі[4].
У 1797 році Венеційська республіка була розділена між Францією та Габсбурзькою імперією. Корчула відійшла Габсбургам, проте під час наполеонівських воєн у 1806 році острів був зайнятий французами і включений до складу французької імперії. В 1807 році Корчула була взята об'єднаними силами чорногорців і російського флоту під командуванням Д. М. Сенявіна[5][6], проте після завершення війни в 1815 році містечко і весь острів, разом з далматинським узбережжям відійшла Австрії.
В 1918—21 роках місто (й острів) окупували італійці, після першої світової війни вони стали частиною Королівства Югославії. Під час другої світової війни острів і поселення на ньому знову зайняли італійці. Вузькою Пельєшацькою протокою, як і в Середні віки, проліг державний кордон, тільки тепер не між Венецією і Рагузькою республікою, а між Італією й Незалежною Державою Хорватія усташів. На острові активно діяв антифашистський партизанський рух і до 1943 року партизани повністю встановили контроль над Корчулою. Після нетривалого вторгнення на острів німецьких військ, у 1944 році він був повністю звільнений.
Після закінчення війни Корчула увійшла до складу Хорватії, на той час одну з республік СФРЮ. Після розпаду останньої в 1990 році острів став частиною незалежної Хорватії.
Населення громади за даними перепису 2011 року становило 5 663 осіб[7]. Населення самого міста становило 2 856 осіб.[7]
Динаміка чисельності населення громади[8]:
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/timeline/es56zdrgvh29ygi83pgnf6h2egqxdff.png)
Динаміка чисельності населення міста[8]:
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/timeline/0flxyc8cit4s8jsqctrwqws3vm1089z.png)
До громади Корчула також входять:
Старе місто Корчули — чудово збережений взірець середньовічного далматинського міста з вузькими вуличками та старовинними будівлями. Зведене здебільшого у венеційський період:
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d9/More%C5%A1ka_in_Kor%C4%8Dula.jpg/240px-More%C5%A1ka_in_Kor%C4%8Dula.jpg)
- Собор святого Марка (побудований у 1301 році, перебудовувався аж до 1806 року) — поєднує елементи готики й ренесанса.
- Фортечні мури — найстаріша споруда міста, датуються XIII-XIV століттями.
- Княжий палац — палац XIV століття, одна з найстаріших будівель міста.
- Францисканський монастир (XIV століття).
- Церква всіх святих (1306 рік).
- Капела св. Петра (XVI століття).
- Палац Гарібальді — ренесансний палац, нині музей міста.
- «Морешка» — лицарський танець XV століття, що відтворює битву з турками і був дуже популярним по всьому Середземномор'ю, до тепер зберігся лише в місті Корчула. Репрезентуючи добро і зло, а також у алегоричний спосіб, християн і мусульман, «армії білого і чорного королів» виборюють у танці дівоче кохання. У літній період театралізоване танцювальне дійство «Морешка» влаштовують і демонструють (у першу чергу в розрахунку на туристів, як іноземних, так і внутрішніх) щотижня.
- ↑ а б Register of spatial units of the State Geodetic Administration of the Republic of Croatia
- ↑ Клімат Корчули
- ↑ Korcula Statute-www.korculainfo.com. Архів оригіналу за 16 березня 2013. Процитовано 1 липня 2011.
- ↑ а б korcula.net. History survey. Архів оригіналу за 30 листопада 2010. Процитовано 1 липня 2011.
- ↑ Dalmatia and Montenegro [Архівовано 21 вересня 2014 у Wayback Machine.] by J. Gardner Wilkinson
- ↑ Гречанюк Н. М., Дмитриев В. И., Корниенко А. И. и др. Дважды Краснознаменный Балтийский флот. Гл.5. Архів оригіналу за 28 грудня 2010. Процитовано 1 липня 2011.
- ↑ а б Перепис населення 2011 року (хорв.) . Хорватське бюро статистики. Архів оригіналу за 4 червня 2017.
- ↑ а б Чисельність населення за роками (хорв.) . Хорватське бюро статистики. Архів оригіналу за 26 вересня 2020.
- Офіційна вебсторінка міста [Архівовано 31 жовтня 2012 у Wayback Machine.] (хор.)
- Міський вебпортал [Архівовано 28 червня 2011 у Wayback Machine.]
- Handbook for foreign visitors to Croatia. Zagreb. 1997 (англ.)
|