Ліам Ловсон
Ліам Ловсон | |
---|---|
![]() | |
Громадянство | ![]() |
Народився | 11 лютого 2002 (22 роки) Гастінгз, Нова Зеландія |
Статистика в чемпіонатах світу з Формули-1 | |
Дебют | Гран-прі Нідерландів 2023 |
Остання гонка | Гран-прі Катару 2023 |
Сезони | 2023 |
Команди | AlphaTauri |
Гран-прі (старти) | 5 (5) |
Чемпіон світу | 0 |
Перемоги | 0 |
Подіуми | 0 |
Поули | 0 |
Найшвидші кола | 0 |
Очки | 2 |
Ліам Ловсон ( англ. Liam Lawson, нар. 11 лютого 2002) — новозеландський автогонщик, який бере участь у чемпіонаті Супер Формули з командою Mugen і в Формулі-1 з Scuderia AlphaTauri. Ловсон, наставником якого є триразовий переможець Гран-прі Нової Зеландії Кен Сміт, раніше виступав за команду Carlin у чемпіонаті Формули-2 FIA, де він посів третє місце у 2022 році.[1][2] Він також здобув чемпіонство в Toyota Racing Series і є членом юніорської програми Red Bull.[3][4] У 2021 році він брав участь в DTM за команду Red Bull AF Corse разом із Алексом Албоном, упустивши чемпіонство на останньому етапі.[5][6]
Зараз Ловсон також виступає в ролі резервного пілота для команд Формули-1 Red Bull Racing і Scuderia AlphaTauri.[7] Він дебютував у Формулі-1 на Гран-прі Нідерландів 2023 року, замінивши Данієля Ріккардо в команді AlphaTauri після того, як Ріккардо травмувався в аварії під час вільної практики.[8]
Ловсон народився в Гастінгзі, але виріс у Пукекохе.[9] Він почав займатися картингом у віці семи років, брав участь у численних чемпіонатах по всій Новій Зеландії, включаючи два чемпіонські титули з картингу в 2014 році.[10][11] Щороку він повертається до Kartsport Auckland Go Kart Club в Ейвондейлі та змагається у великій гонці City of Sails під час річниці Окленда.[12]
У 2015 році Ловсон дебютував на одномісному автомобілі в зимовій серії Formula First Manfeild з командою Sabre Motorsport, де він фінішував другим, здобувши перемогу та десять подіумів.[13] Кілька місяців потому він приєднався до Sabre, щоб взяти участь у чемпіонаті NZ Formula First, здобувши перемогу та три подіуми на шляху до шостого місця в чемпіонаті та титулу «Новачок року».[14] Наступного року Ловсон перейшов до NZ F1600 Championship Series.[15] Він домінував у чемпіонаті, здобувши чотирнадцять із п’ятнадцяти можливих перемог, та став наймолодшим чемпіоном не лише в історії серії, але й наймолодшим чемпіоном Формули-Форд у світі на той час.[16]
У 2017 році Ловсон перейшов до австралійського чемпіонату Формули-4 з командою BRM, здобувши п’ять перемог і фінішувавши як віце-чемпіон у своєму дебютному сезоні.[17] Наступного року Ловсон залишився на рівні Формули-4, перейшовши на змагання в чемпіонаті Формули-4 ADAC з командою Van Amersfoort Racing і отримав підтримку від Turner's, новозеландської мережі вживаних автомобілів, яка раніше спо��сорувала чемпіона IndyCar Скотта Діксона.[18][19] Здобувши три перемоги та три поул-позиції, Ловсон став віце-чемпіоном в Формулі-4 вдруге поспіль.[20]
У листопаді 2018 року Ловсон приєднався до M2 Competition для участі в чемпіонаті 2019 року.[21] Ловсон домінував під час дебютного етапу на трасі Гайлендс, здобувши дві перемоги в гонках з відривом понад дев’ять секунд у кожній і вигравши Меморіальний трофей Дороті Сміт за перемогу в третій гонці.[22] Здобувши три додаткові перемоги протягом сезону, Ловсон забезпечив титул на Гран-прі Нової Зеландії після боротьби протягом сезону з юніором Ferrari та своїм співвітчизником Маркусом Армстронгом.[4]
Ловсон брав участь у DTM 2021 року за кермом спонсорованої Red Bull Ferrari команди AF Corse разом із резервним пілотом Формули-1 Алексом Албоном.[5] Він виступав в чемпіонаті DTM одночасно зі своїм першим сезоном Формули-2.
19 червня 2021 року Ловсон виграв стартову гонку DTM у Монці, ставши наймолодшим переможцем у серії. Розворот під час другої гонки в Монці коштував йому фінішу в очках. Він фінішував другим в обох гонках під час наступного етапу на Лаузіцринзі, де він лідирував у другій гонці, але втратив позицію через затримку під час піт-стопу.[23][24]
Не змігши набрати очок у трьох із чотирьох гонок під час наступних двох етапів,[25] він здобув свою другу перемогу в DTM 4 вересня 2021 року в першій гонці п’ятого етапу на Ред Булл Ринзі, яка також відзначилась його першим поулом.[26] Наступного дня він здобув свою третю перемогу в DTM, вигравши другу гонку на Ред Булл Ринзі після старту з другої позиції.[27]
Після чотирьох подіумів і четвертого місця в наступних п'яти гонках,[28][29] Ловсон кваліфікувався на поул-позиції до фінальної гонки сезону на Норисрингу. До початку гонки він лідирував у чемпіонаті гонщиків з перевагою в 19 очок, випереджаючи Кельвіна ван дер Лінде на другому місці та на 22 очки випереджаючи Максиміліана Ґьотца на третьому.[30] Однак автомобіль Ловсона був пошкоджений під час зіткнення з ван дер Лінде на першому колі. Ближче до кінця гонки Mercedes віддав командні накази Лукасу Ауеру, який домінував у гонці, та Філіпу Еллісу, щоб дозволити Ґьотцу взяти лідерство та забезпечити свою третю перемогу в сезоні, яка дозволила йому випередити Ловсона на три очки в підсумковій таблиці чемпіонату.[31] Після гонки Ловсон був помітно розчарований своїм другим місцем у чемпіонаті. Він сказав, що ван дер Лінде «виштовхнув» його, і назвав південноафриканця «найбруднішим хлопцем, проти якого він коли-небудь змагався». Ван дер Лінде отримав п'ять секунд штрафу за маневр, перш ніж отримати прокол в іншій сутичці з Ґьотцем на завершальному етапі гонки.[32] Ловсон також заявив, що більше не збирається залишатися в DTM.[33]
Ловсон покинув Формулу-2 наприкінці 2022 року та взяв участь у чемпіонаті Супер Формули 2023 року з діючими чемпіонами Team Mugen разом із дворазовим чемпіоном серед пілотів Томокі Ноджірі.[34] Під час першої гонки на трасі Фудзі Ловсон одразу ж продемострував швидкість, кваліфікувавшись третім і став першим гонщиком, який переміг у своїй дебютній гонці японської Топ-Формули з 1978 року.[35][36] У другій гонці Ловсон фінішував третім, але штраф за порушення правил під час режиму автомобіля безпеки понизило його на п'яте місце.[37] У третьому раунді на Судзуці він кваліфікувався лише дев’ятим, але піднявся на четверте місце в гонці.[38][39] На трасі Автополіс він кваліфікувався другим, тоді як його напарник по команді був відсторонений від змагань через колапс легенів,[40] а в гонці він зумів обійти Шо Цубоя та стримати пізню атаку від Рітомо Міяти для перемоги в гонці та лідерства в чемпіонаті.[41][42] Ловсон провів важкий раунд у Суго, кваліфікувавшись лише шостим.[43] Непорозуміння під час радіозв'язку з командою призвело до того, що Ловсон фінішував лише п'ятим, програвши лідерство в чемпіонаті Міяті.[44] Тим не менш, новозеландець здобув перемогу під час другого раунду Фудзі та майже наздогнав Міягі, відстаючи лише на одне очко.[45][46]
У Мотеґі Ловсон кваліфікувався третім, заробивши очко та перейнявши лідерство в чемпіонаті.[47] Однак Ловсон втратив керування на старті після того, як виїхав за межі траси, намагаючись обійти товариша по команді Ноджірі, і спричинив завал з кількох машин, що призвів до зупинки гонки.[48] Він отримав покарання у вигляді проїзду через піт-лейн, за те що його команда працювала над машиною під час червоного прапора, і фінішував на 13-му місці.[49] Незважаючи на відставання від Міяти на вісім очок перед фіналом на Судзуці, Ловсон похвалив свою команду за те, що вона вчасно відремонтувала його машину до рестарту гонки.[50]
У лютому 2019 року Ловсон приєднався до юніорської команди Red Bull.[3]
У липні 2021 року він отримав свій перший досвід керування болідом Формули-1 на фестивалі швидкості в Гудвуді 2021 року, за кермом Red Bull RB7 2011 року.[51] Наприкінці сезону 2021 року Ловсон взяв участь у тесті молодих пілотів в Абу-Дабі з командою Scuderia AlphaTauri за кермом AT02.[52] У сезоні 2022 року він був тестовим та резервним пілотом AlphaTauri. У березні 2022 року Франц Тост повідомив, що Ловсон дебютує у Формулі-1 під час однієї з вільних практик протягом сезону.[53][54] Він дебютував під час вільної практики на Гран-прі Бельгії 2022 року, поєднавши його з вікендом у Формулі-2.[55]
Після використання расистської лайки Юрі Віпсом під час прямої трансляції на Twitch у червні 2022 року Крістіан Горнер підтвердив, що Ловсон замінить Віпса як резервний гонщик Red Bull Racing, розділивши цю роль із AlphaTauri.[56] Ловсон ще раз виступив у вільній практиці з AlphaTauri на Гран-прі Мехіко 2022 року.[57] Він дебютував у Red Bull під час практики на завершальному Гран-прі ��бу-Дабі.[58] Після цього Ловсон взяв участь у післясезонних тестах в Абу-Дабі за кермом Red Bull.[59]
У 2023 році Ловсон залишився резервним пілотом Red Bull і AlphaTauri. У лютому він повернувся за кермо Red Bull RB7 для демонстраційного заїзду під час 12-годинної гонки в Батерсті 2023 року. Після Гран-прі Великої Британії Нік де Вріс був звільнений з посади основного пілота в AlphaTauri, а Данієль Ріккардо був обраний замінити нідерландця замість Ловсона.[60] Після оголошення новозеландець заявив, що «зрозумів їхнє рішення», і сказав, що заміни посеред сезону є «надзвичайно важкими».[61]
Ловсон дебютував у Формулі-1 на Гран-прі Нідерландів 2023 року за AlphaTauri, замінивши Ріккардо після того, як той отримав перелом зап’ястка в аварії під час другої вільної практики в п’ятницю.[8] Він кваліфікувався 20-м та фінішував на 13-му місці в складній гонці з періодичним дощем, випередивши свого напарника по команді Юкі Цуноду.[62][63] 28 серпня 2023 року директор команди AlphaTauri Франц Тост заявив, що Ловсон, швидше за все, продовжить виступати за команду на Гран-прі Італії.[64]
Сезон | Серія | Команда | Гонки | Перемоги | Поули | Н/к | Подіуми | Очки | Місце |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
2015 | Formula First Manfeild Winter Series | Sabre Motorsport | 12 | 1 | 1 | 1 | 10 | 631 | 2 |
2015–16 | New Zealand Formula First Championship | 24 | 1 | 0 | 1 | 3 | 1028 | 6 | |
2016–17 | NZ F1600 Championship Series | Liam Lawson Motorsport | 15 | 14 | 5 | 12 | 15 | 605 | 1 |
2017 | Австралійська Формула-4 | Team BRM | 21 | 5 | 1 | 1 | 12 | 300 | 2 |
Victorian Formula Vee Championship | JRD | 3 | 0 | 0 | 0 | 1 | 60 | 15 | |
2018 | Чемпіонат Формули-4 ADAC | Van Amersfoort Racing | 20 | 3 | 3 | 0 | 9 | 234 | 2 |
Чемпіонат Азійської Формули-3 | Pinnacle Motorsport | 3 | 3 | 2 | 3 | 3 | 75 | 8 | |
2019 | Чемпіонат Формули-3 FIA | MP Motorsport | 16 | 0 | 0 | 0 | 2 | 41 | 11 |
Гран-прі Макао | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | Н/Д | 7 | ||
Euroformula Open Championship | Motopark | 14 | 4 | 2 | 1 | 7 | 179 | 2 | |
Toyota Racing Series | M2 Competition | 15 | 5 | 4 | 5 | 11 | 356 | 1 | |
2020 | Чемпіонат Формули-3 FIA | Hitech Grand Prix | 18 | 3 | 1 | 1 | 6 | 143 | 5 |
Toyota Racing Series | M2 Competition | 15 | 5 | 4 | 7 | 10 | 356 | 2 | |
2021 | Чемпіонат Формули-2 FIA | Hitech Grand Prix | 23 | 1 | 1 | 2 | 3 | 103 | 9 |
Deutsche Tourenwagen Masters | Red Bull AF Corse | 16 | 3 | 4 | 1 | 10 | 227 | 2 | |
2022 | Чемпіонат Формули-2 FIA | Carlin | 28 | 4 | 0 | 3 | 10 | 149 | 3 |
Формула-1 | Scuderia AlphaTauri | Test/Reserve driver | |||||||
Oracle Red Bull Racing | |||||||||
2023 | Супер Формула | Team Mugen | 7 | 3 | 0 | 3 | 3 | 87 | 2 |
Формула-1 | Scuderia AlphaTauri | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 20* | |
Oracle Red Bull Racing | Резервний пілот |
Приклад | Опис |
---|---|
1 | Переможець |
2 | Друге місце |
3 | Третє місце |
5 | Фінішував у очковій зоні |
12 | Фінішував поза очковою зоною |
НКЛ | Фінішував, але не класифікований |
Схід | Не фінішував і не класифікований |
НКВ | Не кваліфікований |
НПКВ | Не передкваліфікований |
ДСК | Дискваліфікований |
ТТР | Брав участь тільки в тренуваннях |
тест | Тестер по п'ятницях (з 2003 року) |
НС | Брав участь у Гран-прі як бойовий пілот, але не стартував у гонці |
Т | Травмований чи хворий |
Викл | Виключений із протоколу |
Від | Відмова від участі |
НТР | Не брав участі в тренуваннях |
НПР | Не прибув на Гран-прі |
С | Гонка скасована |
Не брав участі | |
Жирний шрифт | Поул-позиція |
Курсив | Швидке коло |
Рік | Команда | Автомобіль | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Місце | Очки |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
2021 | Red Bull AF Corse | Ferrari 488 GT3 Evo 2020 | МНЦ 1 1 |
МНЦ 2 13 |
ЛАУ 1 2 |
ЛАУ 2 2 |
ЗОЛ 1 Схід |
ЗОЛ 2 3 |
НЮР 1 13 |
НЮР 2 Схід |
РБР 1 1 |
РБР 2 1 |
АСС 1 3 |
АСС 2 2 |
ГОК 1 4 |
ГОК 2 2 |
НОР 1 3 |
НОР 2 НКЛ |
2 | 227 |
Приклад | Опис |
---|---|
1 | Переможець |
2 | Друге місце |
3 | Третє місце |
5 | Фінішував у очковій зоні |
12 | Фінішував поза очковою зоною |
НКЛ | Фінішував, але не класифікований |
Схід | Не фінішував і не класифікований |
НКВ | Не кваліфікований |
НПКВ | Не передкваліфікований |
ДСК | Дискваліфікований |
тест | Тестер по п'ятницях |
НС | Брав участь у Гран-прі як бойовий пілот, але не стартував у гонці |
Т | Травмований чи хворий |
Викл | Виключений із протоколу |
Від | Відмова від участі |
НТР | Не брав участі в тренуваннях |
НПР | Не прибув на Гран-прі |
С | Гонка скасована |
Не брав участі | |
Жирний шрифт | Поул-позиція |
Курсив | Найшвидше коло |
Числоу верхньому індексі | Позиція в спринті, що передбачає нарахування очок |
Рік | Команда | Шасі | Двигун | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | Місце | Очки |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
2022 | Scuderia AlphaTauri | AlphaTauri AT03 | Red Bull RBPTH001 V6 t | БАХ | САУ | АВС | ЕМІ | МАЯ | ІСП | МОН | АЗЕ | КАН | ВЕЛ | АВТ | ФРА | УГО | БЕЛ Тест |
НІД | ІТА | СІН | ЯПО | США | МЕХ Тест |
САП | – | – | |
Oracle Red Bull Racing | Red Bull RB18 | АБУ Тест | |||||||||||||||||||||||||
2023 | Scuderia AlphaTauri | AlphaTauri AT04 | Honda RBPTH001 1.6 V6 t | БАХ | САУ | АВС | АЗЕ | МАЯ | МОН | ІСП | КАН | АВТ | ВЕЛ | УГО | БЕЛ | НІД 13 |
ІТА 11 |
СІН 9 |
ЯПО 11 |
КАТ 17 |
США | МЕХ | САП | ЛВГ | АБУ | 20* | 2* |
* Сезон триває.
- ↑ Driver Standings for the FIA Formula 2 2022 Championship. FIA_F2® - The Official F2® Website (англ.). Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ 76-Year-Old Kiwi Motorsport Legend Ken Smith Will Compete In The New Zealand Grand Prix. WTF1 (амер.). 6 лютого 2018. Архів оригіналу за 13 грудня 2021. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ а б Liam Lawson joins Juniors for global challenge. Red Bull (англ.). 2 березня 2020. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ а б Waring, Bethonie (10 лютого 2019). Lawson defeats Armstrong in New Zealand GP to secure TRS title. Formula Scout (амер.). Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ а б Price, Michael (2 лютого 2021). Lawson to race Red Bull Ferrari. Liam Lawson (en-NZ) . Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Price, Michael (10 жовтня 2021). Lawson cruelly denied DTM title. Liam Lawson (en-NZ) . Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Liam Lawson. www.redbullracing.com. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ а б Ricciardo to be replaced by Lawson after breaking hand. www.formula1.com (англ.). Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ PressReader.com - Digital Newspaper & Magazine Subscriptions. www.pressreader.com. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Liam Lawson Red Bull Junior Team. Red Bull (англ.). Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ F1 Reserve driver Liam Lawson 2023 | Profile, statistics and news. RacingNews365 (англ.). 26 серпня 2023. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ News, Velocity (27 січня 2023). Lawson to compete at City of Sails karting season opener. VelocityNews (амер.). Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Lawson ready for Championship debut | SpeedSport Scholarship. web.archive.org. 26 травня 2016. Архів оригіналу за 26 травня 2016. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Lawson leading rookie after championship debut | Sabre Motorsport. web.archive.org. 29 лютого 2020. Архів оригіналу за 29 лютого 2020. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ 2016 Formula Ford. Liam Lawson (en-NZ) . 16 травня 2016. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Price, Michael (15 лютого 2017). Youngest Formula Ford champion. Liam Lawson (en-NZ) . Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ 5 OPEN WHEEL YOUNG GUNS YOU SHOULD BE WATCHING – The Race Torque (en-AU) . Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Liam Lawson joins Van Amersfoort Racing: Rising New Zealand race driver continues his career in Europe | ADAC Formel 4. web.archive.org. 13 грудня 2021. Архів оригіналу за 13 грудня 2021. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Turners & Liam Lawson Sponsorship | Turners. www.turners.co.nz (en-NZ) . Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ The 2018 ADAC Formula 4 in facts and figures: Zendeli in second place overall on list of all-time greats with ten race wins | ADAC Formel 4. adac-motorsport.de (англ.). Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Allen, Peter (28 листопада 2018). Liam Lawson gets Toyota Racing Series seat with M2 Competition. Formula Scout (амер.). Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Highlands 12-13 Jan 2019. Toyota NZ (en-nz) . Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Lawson takes blame for slow pitstop, losing DTM race lead. www.motorsport.com (англ.). 26 липня 2021. Процитовано 29 серпня 2023.
- ↑ Price, Michael (25 липня 2021). Double podium for Lawson in Germany. Liam Lawson (en-NZ) . Процитовано 29 серпня 2023.
- ↑ Price, Michael (1 вересня 2021). Lawson positive heading to the Red Bull Ring. Liam Lawson (en-NZ) . Процитовано 29 серпня 2023.
- ↑ Red Bull Ring DTM: Lawson reignites title challenge with win. www.motorsport.com (англ.). 4 вересня 2021. Процитовано 29 серпня 2023.
- ↑ Red Bull Ring DTM: Lawson holds off Wittmann for double win. www.motorsport.com (англ.). 5 вересня 2021. Процитовано 29 серпня 2023.
- ↑ Price, Michael (19 вересня 2021). Double podium puts Lawson on top. Liam Lawson (en-NZ) . Процитовано 29 серпня 2023.
- ↑ Price, Michael (3 жовтня 2021). Lawson leads into DTM final. Liam Lawson (en-NZ) . Процитовано 29 серпня 2023.
- ↑ Norisring DTM: Lawson beats van der Linde to pole for finale. www.motorsport.com (англ.). 10 жовтня 2021. Процитовано 29 серпня 2023.
- ↑ Norisring DTM: Gotz wins title after Mercedes imposes team orders. www.motorsport.com (англ.). 10 жовтня 2021. Процитовано 29 серпня 2023.
- ↑ Lawson hits out at "idiot" van der Linde after losing DTM title. www.motorsport.com (англ.). 11 жовтня 2021. Процитовано 29 серпня 2023.
- ↑ Red Bull's Lawson no longer wants to be part of DTM. www.motorsport.com (англ.). 14 жовтня 2021. Процитовано 29 серпня 2023.
- ↑ Super Formula: Red Bull junior Liam Lawson set to join Mugen. www.motorsport.com (англ.). 9 листопада 2022. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Liam Lawson "relieved" after maiden Super Formula qualifying. www.motorsport.com (англ.). 8 квітня 2023. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ How Red Bull's latest F1 hopeful Lawson made a perfect start in Japan. www.motorsport.com (англ.). 11 квітня 2023. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Super Formula: Liam Lawson questions penalty in Fuji Race 2. www.motorsport.com (англ.). 9 квітня 2023. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Lawson "very disappointed" with Suzuka qualifying performance. www.motorsport.com (англ.). 22 квітня 2023. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Javi (23 квітня 2023). Fourth for Lawson at Suzuka. Liam Lawson (en-NZ) . Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Super Formula: Liam Lawson "respects" Nojiri coming to track. www.motorsport.com (англ.). 20 травня 2023. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Lawson not thinking about F1 rumours after latest Super Formula win. www.motorsport.com (англ.). 21 травня 2023. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Javi (21 травня 2023). Another win puts Lawson in the lead of Super Formula. Liam Lawson (en-NZ) . Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Super Formula: Tomoki Nojiri still not "at 100%" on return. www.motorsport.com (англ.). 17 червня 2023. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Super Formula: Sugo strategy error costs Liam Lawson dearly. www.motorsport.com (англ.). 19 червня 2023. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Javi (16 липня 2023). Fuji double for Lawson. Liam Lawson (en-NZ) . Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Liam Lawson "wasn't confident" of Fuji Super Formula victory. www.motorsport.com (англ.). 17 липня 2023. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Super Formula: Liam Lawson "grateful" with P3 after Q2 fears. www.motorsport.com (англ.). 19 серпня 2023. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Motegi Super Formula race stopped as Lawson spin causes crash. www.motorsport.com (англ.). 20 серпня 2023. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Javi (21 серпня 2023). Disaster at Motegi for Lawson. Liam Lawson (en-NZ) . Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Super Formula: Liam Lawson 'amazed' by rebuild after crash. www.motorsport.com (англ.). 21 серпня 2023. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Price, Michael (7 липня 2021). Liam Lawson to drive F1 car. Liam Lawson (en-NZ) . Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Liam Lawson gets ready for the F1 Rookie Test (укр.), процитовано 26 серпня 2023
- ↑ Vips, Lawson set for FP1 debuts in 2022. Motorsport Week (брит.). 2 березня 2022. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Lawson and Piastri lined up for F1 FP1 young driver runs. www.motorsport.com (англ.). 30 липня 2022. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Lawson keen to take lessons and adjust back from ‘epic’ FP1 debut. FIA_F2® - The Official F2® Website (англ.). Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Woodhouse, Jamie (2 липня 2022). Liam Lawson takes over from Juri Vips as Red Bull Formula 1 reserve driver. PlanetF1 (англ.). Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Red Bull-backed Liam Lawson to make another FP1 appearance with AlphaTauri at the Mexico City GP | Formula 1®. www.formula1.com (англ.). Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Eight drivers set to sub in for FP1 in Abu Dhabi | Formula 1®. www.formula1.com (англ.). Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Ferrari lead the way with 1-2-3 in busy post-season Abu Dhabi test | Formula 1®. www.formula1.com (англ.). Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Ricciardo to replace De Vries at AlphaTauri from Hungary. www.formula1.com (англ.). Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Lawson understands why AlphaTauri chose Ricciardo over him for F1 seat. www.motorsport.com (англ.). 15 липня 2023. Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ What To Watch For in the 2023 Dutch Grand Prix: Verstappen chasing another record and Lawson’s F1 debut | Formula 1®. www.formula1.com (англ.). Процитовано 26 серпня 2023.
- ↑ Lawson reacts to ‘sketchy’ F1 debut. RacingNews365 (англ.). 27 серпня 2023. Процитовано 29 серпня 2023.
- ↑ Ricciardo undergoes surgery and "metal work" on hand injury. www.autosport.com (англ.). 27 серпня 2023. Процитовано 29 серпня 2023.
- Офіційний сайт
- Офіційний сайт (Старий сайт)
- Статистика виступів на DriverDB
|
|
|