Наконечний Іван Максимович
Іван Максимович Наконечний | |
---|---|
![]() | |
Псевдо | Ivan Nakonechnyj |
Народився | 18 жовтня 1931 Київ, Українська СРР, СРСР |
Помер | 7 березня 2014 (82 роки) Київ, Україна |
Поховання | Лісове кладовище |
Громадянство | ![]() |
Національність | українець |
Відомий завдяки | Герой Майдану, Герой України |
Батько | Максим Наконечний |
Родичі | син |
Нагороди | |
Іван Максимович Наконечний (18 жовтня 1931 року, с. Краснопілка (с. Бурти), Кагарлицький район, Київська область – 7 березня 2014 року, м. Київ) – учасник Революції Гідності, Герой Небесної Сотні, Герой України.
Народився 18 жовтня 1931 року в селі Краснопілка (нині частина села Бурти) Кагарлицького району Київської області. Зовсім малим пережив Голодомор, утративши сестру – одну з п’ятьох дітей у родині. Пам’ятав німецьку окупацію. Закінчивши місцеву школу, три роки служив матросом на військовому кораблі в Севастополі. Тоді й вирішив пов’язати свою долю з військово-морським флотом. Після навчання у морському училищі отримав звання лейтенанта, служив у Ленінграді. Там і одружився. У подружжя народилися двоє синів. Заради родини після п’яти років служби Іван Наконечний демобілізувався та влаштувався працювати інженером. На початку 1980-х років Іван Максимович повернувся на Київщину, щоб доглядати за паралізованою матір’ю та батьком, згодом оселився у Києві, куди переїхала і його дружина.
За два роки до Революції Гідності в житті Івана Максимовича сталася трагедія – він овдовів і втратив одного із синів[1].
Революція Гідності
У 82 роки був на Майдані ще до часу розгону студентів 30 листопада 2013 року. Після розгону студентів 30 листопада 2013 року він щодня був на Майдані і підтримував народ України. Посвідчення захисника Майдану — номер 91587 від 8 січня 2014 року. Родичі вмовляли його не ходити на Майдан в такому віці. У відповідь вони чули, що він давав військову присягу — захищати свій народ. Іван знав, на яку небезпеку наражає себе, тому заздалегідь поклав до кишені паспорт і аркуш паперу з контактами родичів. Їх знайшли в кишенях загиблого.
Загибель
18 лютого разом із тисячами інших мітингувальників Іван Наконечний був в урядовому кварталі, оточеному силовиками. Спецпризначенці, використовуючи зброю, намагалися перешкодити колонам майданівців прорватися до будівлі Верховної Ради України. Після 15-ї години спецпризначенці почали відтісняти протестувальників до майдану Незалежності. Проти людей застосовували травматичну зброю, їх закидали світлошумовими гранатами. Багато кого з тих, хто відстав, силовики по-звірськи побили. Серед цих людей опинився й Іван Наконечний[2]. Біля будинку № 16 на вулиці Інститутській він отримав важкі травми голови та шийного відділу хребта. Його шпиталізували до Інституту нейрохірургії, зробили операцію. Упродовж двох тижнів поранений був у комі, але 7 березня 2014 року його серце зупинилося[3].
Син Івана мешкає у Санкт-Петербурзі, на батьківщині своєї матері. Він був повідомлений про загибель батька, але відмовився його ховати або ж попрощатися з батьком. «У вас там багато бандерівців. Мені страшно туди їхати», — сказав син загиблого героя Небесної сотні.[4]
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/c/c5/%D0%9D%D0%B0%D0%BA%D0%BE%D0%BD%D0%B5%D1%87%D0%BD%D0%B8%D0%B9_%D0%86%D0%B2%D0%B0%D0%BD_%D0%9C%D0%B0%D0%BA%D1%81%D0%B8%D0%BC%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%87%2C_%D0%93%D0%B5%D1%80%D0%BE%D0%B9_%D0%9D%D0%B5%D0%B1%D0%B5%D1%81%D0%BD%D0%BE%D1%97_%D1%81%D0%BE%D1%82%D0%BD%D1%96%2C_%D0%BC%D0%B5%D0%BC%D0%BE%D1%80%D0%B8%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B0_%D0%B4%D0%BE%D1%88%D0%BA%D0%B0.jpg/220px-%D0%9D%D0%B0%D0%BA%D0%BE%D0%BD%D0%B5%D1%87%D0%BD%D0%B8%D0%B9_%D0%86%D0%B2%D0%B0%D0%BD_%D0%9C%D0%B0%D0%BA%D1%81%D0%B8%D0%BC%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%87%2C_%D0%93%D0%B5%D1%80%D0%BE%D0%B9_%D0%9D%D0%B5%D0%B1%D0%B5%D1%81%D0%BD%D0%BE%D1%97_%D1%81%D0%BE%D1%82%D0%BD%D1%96%2C_%D0%BC%D0%B5%D0%BC%D0%BE%D1%80%D0%B8%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B0_%D0%B4%D0%BE%D1%88%D0%BA%D0%B0.jpg)
21 листопада 2015 року – ім’я та портрет Івана Наконечного розміситили у тимчасовому Меморіалі Героїв Небесної Сотні у Києві[5].
19 лютого 2016 року – в Києві на фасаді будинку по вулиці Лісківській, 28, в якому жив Іван Наконечний, відкрито меморіальну дошку на його честь[6].
23 серпня 2019 року – ім’я та портрет Івана Наконечного викарбували на Меморіалі Героїв Небесної Сотні у Львові[7].
2 вересня 2019 року – на будівлі Буртівської загальноосвітньої школи, де навчався Іван Наконечний, установлено меморіальну дошку[8].
21 серпня 2020 року – в селі Бурти на вшанування пам’яті Івана Наконечного та всіх загиблих майданівців відкрили пам’ятний знак "Розстріляна гідність"[9].
- Звання Герой України з удостоєнням ордена «Золота Зірка» (21 листопада 2014, посмертно) — за громадянську мужність, патріотизм, героїчне відстоювання конституційних засад демократії, прав і свобод людини, самовіддане служіння Українському народу, виявлені під час Революції гідності[10]
- Медаль «За жертовність і любов до України» (УПЦ КП, червень 2015) (посмертно)[11]
- ↑ admin (3 грудня 2021). Іван Наконечний. Національний меморіальний комплекс Героїв Небесної Сотні – Музей Революції Гідності (укр.). Процитовано 29 січня 2024.
- ↑ Суди по Майдану. Хто відповів за злочини, скоєні в центрі Києва 18 лютого 2014. LB.ua. 18 лютого 2021. Процитовано 29 січня 2024.
- ↑ admin (3 грудня 2021). Іван Наконечний. Національний меморіальний комплекс Героїв Небесної Сотні – Музей Революції Гідності (укр.). Процитовано 29 січня 2024.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 14 березня 2014. Процитовано 13 березня 2014.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ admin (21 листопада 2015). В Києві встановили Меморіал пам'яті Героям Небесної Сотні. Національний меморіальний комплекс Героїв Небесної Сотні – Музей Революції Гідності (укр.). Процитовано 29 січня 2024.
- ↑ Новини - Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація. desn.kyivcity.gov.ua. Процитовано 29 січня 2024.
- ↑ Меморіал Героїв Небесної Сотні, Львів. #FINDWAY - Всі туристичні місця України (uk-ua) . Процитовано 29 січня 2024.
- ↑ У Буртах відкрито меморіальну дошку найстаршому з Небесної Сотні. Кагарлик.City (укр.). Процитовано 29 січня 2024.
- ↑ У селі Бурти Кагарлицького району вікрили пам’ятник Героям Небесної Сотні "Розстріляна Гідність". Кагарлик.City (укр.). Процитовано 29 січня 2024.
- ↑ Указ Президента України від 21 листопада 2014 року № 890/2014 «Про присвоєння звання Герой України»
- ↑ Патріарх Філарет нагородив почесними медалями родичів героїв Небесної сотні [Архівовано 6 липня 2015 у Archive.is] // ТСН, 5 липня 2015
- Оприлюднені імена 13-ти загиблих під час зачистки Майдану 19.02.2014
- Останнього померлого з «��ебесної сотні» досі не поховано. Рідні вимагають розслідування http://www.pic.com.ua/plody-kremlivskoji-propahandy-rosiyanyn-vidmovyvsya-hovaty-zahybloho-na-majdani-batka22.html#sthash.vOL96Id2.dpuf
- Син героя Небесної сотні відмовився ховати батька: Мені страшно, у вас там багато бандерівців
- Небесна Сотня
- Оприлюднено імена перших загиблих під час протистоянь в Києві
- Леся Оробець: Рідні! Збираємо інформацію про загиблих 19.02.2014
- Информация для тех, кто хочет помочь семьям погибших (Добавлены фамилии)
- Небесна сотня: місце злочину (20.02.2014)
- Смерти Майдана