Совок
Перейти до навігації
Перейти до пошуку
Совок | |
![]() | |
Фізично взаємодіє з | сипке тіло |
---|---|
![]() |
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/22/Chinese_broom_and_sweeping_tool.jpg/220px-Chinese_broom_and_sweeping_tool.jpg)
Сово́к (від совати)[1], діал. розм. шуфелька, шуфлі, смітярка[2] — господарський інструмент у вигляді невеликої лопатки з загнутими догори бічними краями і невеликою ручкою[3][4]. Використовується для зачерпування невеликої кількості сипучих тіл, для збору сміття при підмітанні тощо.
- ↑ Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 2006. — Т. 5 : Р — Т / укл.: Р. В. Болдирєв та ін. — 704 с. — ISBN 966-00-0785-X.
- ↑ Шуфлі // Лексикон львівський
- ↑ Совок // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ СОВО́К, вка, чол. Лопатка з загнутими догори бічними краями і перев. короткою ручкою. Я бачив.. чиюсь руку з совком, яка брала з другого мішка борошно (Олесь Донченко, V, 1957, 170); Набрала [Катерина] у совок проса (Анатолій Шиян, Переможці, 1950, 36); // Пристрій, що формою нагадує таку лопатку. Попереду, закриваючи крутий лоб танка, приховуючи його широкі лапи-гусениці, вилискував величезний сталевий різак, якийсь дивовижно гострий совок, навіки приклепаний до танка (Павло Загребельний, Європа. Захід, 1961, 4). Словник української мови: в 11 томах. — Том 9, 1978. — Стор. 436.
![]() |
Це незавершена стаття про інструмент, прилад або пристрій. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
|