Талант
Талант — високий рівень обдарованості, природний хист людини до певного виду діяльності[1]; видатні природні здібності людини до діяльності в якійсь галузі та уміння, які розвиваються з набуттям навичок і досвіду. Талант обумовлює високий рівень розвитку спеціальних здібностей, які дають людині змогу успішно, самостійно й оригінально виконати певну складну діяльність. Така сукупність здібностей дає змогу одержати продукт діяльності, який вирізняється новизною, високим рівнем досконалості і суспільною значимістю.
Перші ознаки таланту можуть виявитись вже в дитячому віці, разом з тим талант може проявитись і пізніше. Талант може проявитися в різних сферах людської діяльності в галузях музики, літератури, природничих наук, техніки, спорту, в організаторській і педагогічній діяльності, в різноманітних видах виробництва.
Поєднання здібностей, які є основою таланту, в кожному випадку буває особливим, властивим тільки певній особистості. Про наявність таланту слід робити висновок за результатами діяльності людини, які мають вирізнятися принциповою новизною, оригінальністю підходу.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ec/Parable_of_the_Talents.jpg/200px-Parable_of_the_Talents.jpg)
Слово походить від міри ваги «талант». З грецької і латинської мов, слово перекладається як «вага». У Новому Заповіті є «Притча про таланти», в якій йдеться про трьох рабів, яким господар подарував монету під назвою «талант». Один закопав свій талант у землю, другий розміняв його, а третій примножив.
Вирізняються певні типи таланту, якими володіють люди в певній мірі. На початку 1980-х років Говард Ґарднер написав книгу «Рамки розуму», в якій він визначив сім типів таланту, інтелекту:
- вербально-лінгвістичний (відповідає за здатність писати і читати, властивий журналістам, письменникам і юристам).
- цифровий (характерний для математиків, бухгалтерів, інженерів, програмістів).
- просторовий (властивий дизайнерам, архітекторам та художникам).
- фізичний (ним наділені спортсмени, танцівники, хореографи, - ці люди легше навчаються на практиці).
- особистісний (відповідає за те, як людина пізнає себе)
- міжособистісний (люди з цим талантом часто стають політиками, бізнесменами, керівниками, адвокатами, психологами, акторами).
- талант природничий (успішні дресирувальники, агрономи, ветеринари, селекціонери, астрономи).
- ↑ Українська психологічна термінологія: словник-довідник. За ред. М.-Л.А. Чепи. - К., 2010. ISBN 978-617-571-040-0
- С. Крилова. Талант // Філософський енциклопедичний словник / В. І. Шинкарук (гол. редкол.) та ін. — Київ : Інститут філософії імені Григорія Сковороди НАН України : Абрис, 2002. — С. 628. — 742 с. — 1000 екз. — ББК 87я2. — ISBN 966-531-128-X.
- Загальна психологія - Скрипченко О.В. [Архівовано 16 травня 2012 у Wayback Machine.]
- Е. Г. Рабинович. Мерное бремя // Ноосфера та художня творчість. М.: Наука, 1991, с. 139—153
- Звіт дослідження: «Представления россиян о гениальности и талантливости»
- Поняття про здібності. Структура і види здібностей [Архівовано 13 травня 2012 у Wayback Machine.]
- Іскра Божа [Архівовано 4 травня 2021 у Wayback Machine.] // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1959. — Т. 2, кн. 4 : Літери Ж — Й. — С. 555. — 1000 екз.
- Талант // Літературознавча енциклопедія : у 2 т. / авт.-уклад. Ю. І. Ковалів. — Київ : ВЦ «Академія», 2007. — Т. 2 : М — Я. — С. 457.
![]() |
Це незавершена стаття з психології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |