Heinkel He 115
Heinkel He 115 | |
---|---|
![]() | |
Призначення: | поплавковий гідролітак |
Перший політ: | серпень 1937 |
Прийнятий на озброєння: | 1939 |
Період використання: | 1939–1945 |
На озброєнні у: | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Розробник: | Heinkel |
Виробник: | ![]() |
Всього збудовано: | 138 |
Конструктор: | Вальтер Гюнтер і 3ігфрид Гюнтер |
Екіпаж: | 3 особи |
Максимальна швидкість (МШ): | 327 км/год |
Бойовий радіус: | 2100 км |
Практична стеля: | 5 200 м |
Швидкопідйомність: | 12,6 м/с |
Довжина: | 17,3 м |
Висота: | 6,6 м |
Розмах крила: | 22,28 м |
Площа крила: | 87,50 м² |
Порожній: | 5 290 кг |
Максимальна злітна: | 10 400 кг |
Двигуни: | 2 × радіальних 9-циліндрових поршневих авіаційних двигуни повітряного охолодження BMW 132К |
Тяга (потужність): | 950 к.с. (710 кВт) |
Боєзапас: | по 500 набоїв |
Маса підвісних елементів: | 5 × 250 кг або 1 × торпеда 800 кг кг |
Кулеметне озброєння: | 1 × 7,92-мм авіаційний кулемет MG-17 та 1 × 7,92-мм MG-15 |
![]() |
«Гейнкель» He 115 (нім. Heinkel He 115) — німецький поплавковий гідролітак розробки компанії Heinkel, що перебував на озброєнні Люфтваффе за часів Другої світової війни. Використовувався переважно в ролі торпедоносця, бомбардувальника та розвідувального літака для ведення морської розвідки.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9a/Torpedo_is_loaded_on_German_He_115_1940.jpg/200px-Torpedo_is_loaded_on_German_He_115_1940.jpg)
На початку 1935 року Технічний департамент Імперського міністерства авіації розробив вимоги для багатоцільового гідролітака, що мав замінити He 59. Технічне завдання було направлено фірмам Hamburger Fluezuegbau, дочірній компанії Blohm + Voss, і Ernst Heinkel Fluezeugwerke, яким пропонувалося розробити двомоторний двопоплавковий моноплан з високими аеродинамічними якостями. Офіційне замовлення було оформлено 1 листопада 1935 року, що призвело до розробки двох літаків На 140 і He 115.
У серпні 1937 року піднявся в повітря перший дослідний зразок He 115V-1 (D-AEHF), який являв собою суцільнометалевий середньоплан з однокілевим оперенням і двопоплавковим шасі, з двигуном BMW 132K. В листопаді на випробування надійшов He 115V-2 (D-APDS) з капотами NACA, подвійним керуванням і зміненою конструкцією носової частини фюзеляжу. Порівнявши характеристики прототипів На 140 і He 115 вибір німецького керівництва Люфтваффе зупинився на користь останнього.
На початку 1938 року Імперське міністерство авіації замовило 10 передсерійних машин, еталоном для яких послужив He 115V-3 (D-ABZV) з повністю перепроектованою носовою частиною фюзеляжу, подовженою кабіною і невеликими доробками планера.
У серпні 1938 року, випустивши установчу серію He 115А-0, практично повністю ідентичну V-3, фірма Heinkel одержала замовлення на 12 літаків від Швеції. Одночасно RLM розпорядилося почати серійне виробництво для Люфтваффе і з січня 1939 року до стройових частин почали надходити He 115А-1 у варіанті чистого торпедоносця зі збереженням можливості підвіски бомб. Експортна модель He 115А-2 для шведських ПС відрізнялася тільки обладнанням, бомбоприцілом і озброєнням. Після ряду доробок, що призвели до заміни радіоустаткування і механізму скидання бомб, літак отримав позначення He 115А-3.
- He 115А — оснащувався двигунами BMW 132K з потужністю 960 к.с. Захисне озброєння складалось з двох 7,92 мм кулеметів MG 15 в носовій і верхній турелях. Міг переносити одну торпеду або 3 250 кг бомби. Екіпаж складався з 3 осіб. (31 екз.)
- He 115B — було посилено конструкцію і збільшено паливні баки. Максимальне бомбове навантаження — 1250 кг. (122 екз.)
- He 115C — додано нижню вогневу точку з 7,62 мм кулеметом MG 15, а також 2 7,92 мм. MG 17 в гондолах двигунів, що могли стріляти назад. Також додано курсове озброєння. (67 екз.)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a2/Heinkel_He_115_profile.png/220px-Heinkel_He_115_profile.png)
He 115B-1 | He 115C-1 | |
---|---|---|
Довжина | 17,3 м | |
Висота | 6,57 м | |
Розмах крил | 22,3 м | |
Площа крил | 86,8 м² | |
Маса пустого | - | 6880 кг |
Максимальна злітна маса | 10 400 кг | 10 690 кг |
Потужність двигунів | 2 × 960 к. с. | 2 × 960 к.с. |
Максимальна швидкість | 327 км/год | 300 км/год |
Максимальна дальність | 2100 км | 2800 км |
Практична стеля | 5200 м | - |
Швидкість підйому | на 2000 м. - 11,4 хв. | - |
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8b/Heinkel_He_115_shot_down_of_Norway_c1943.jpg/200px-Heinkel_He_115_shot_down_of_Norway_c1943.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/79/He115-hoytiainen.jpg/200px-He115-hoytiainen.jpg)
Станом на початок війни в Люфтваффе було тільки 8 літаків He 115, які знаходились на озброєнні авіазагону I/Ku.Fl.Gr 106 і з перших днів війни залучались до патрулювання і встановлення мін. 25 вересня вони вперше були задіяні в атаці на британський корабель, але атака не була успішною. До травня 1940 He 115 вже стояли на озброєнні в 6 загонах. Під час операції «Везерюбунг» вони здебільшого використовувались як зв'язкові і транспортні. Згодом вони використовувались для патрулювання і епізодичних атак кораблів. До кінця 1940 року було повністю озброєно авіагрупу Ku.Fl.Gr 506, ще чотири авіазагони з цими літаками були в інших авіагрупах.
На початку 1942 року в Норвегії був розміщена авіагрупа Ku.Fl.Gr 906, He 115 якої засік конвой PQ 17, а 3 липня 1942 року торпедою потопив корабель цього конвою Christopher Newport[en]. He 115 Люфтваффе використовувались, як патрульні і рятувальні до осені 1944 року.
Швеція отримала 12 літаків He 115A-2 в червні-жовтні 1939 року, які ввійшли в флотилію F2 під позначенням T2.
Норвегія мала 6 He 115A-2, які використовувались для бомбардувань німецьких військ. Після капітуляції Норвегії, 3 He 115 перелетіли до Британії де були включені в Королівські ВПС.
Ще один норвезький He 115 опинився в Фінляндії, де його було включено в групу Lelv 15, і залучався до патрулювань. На початку 1943 року Німеччина передала Фінляндії ще два He 115С.[1]
- Список літаків Другої світової війни
- Vought OS2U Kingfisher
- Kawanishi H6K
- Lioré et Olivier LeO H-47
- CANT Z.506
- Fairey Seafox
- Список військових літаків Третього Рейху
- Donald, David (ed). Warplanes of the Luftwaffe. London: Aerospace Publishing, 1994. ISBN 1-874023-56-5.(англ.)
- Hafsten, Bjørn; Arheim, Tom (2003). Marinens Flygevåpen 1912—1944. Oslo: TankeStreken AS. ISBN 82-993535-1-3.(норв.)
- Харук А.И. Ударная авиация Второй Мировой - штурмовики, бомбардировщики, торпедоносцы. — Москва : Яуза::ЭКСМО, 2012. — 400 с. — ISBN 978-5699595877. (рос.)
- Heinkel He 115 [Архівовано 11 травня 2020 у Wayback Machine.](англ.)
- Хейнкель He-115 [Архівовано 21 жовтня 2019 у Wayback Machine.](рос.)
- He.115 [Архівовано 16 березня 2015 у Wayback Machine.](рос.)
- Heinkel He-115 Поплавковый разведчик-торпедоносец [Архівовано 28 жовтня 2019 у Wayback Machine.](рос.)
- Виноски
- Джерела
- ↑ Харук, 2012, с. 96-97.