MAN SL 200
MAN SL 200 | |
---|---|
![]() | |
Випуск, роки | з 1973 по 1986 |
Характеристики маси | |
Маса повного автобуса, т | 16,00 |
Швидкісні характеристики | |
Місткість, осіб | |
Місць для сидіння: | 37 ÷ 44 |
Стоячих місць (7 осіб/м²) |
75 ÷ 59 |
Повна місткість (8 осіб/м²) |
112 ÷ 113 |
Розміри | |
Довжина, мм | 11 000 |
Ширина, мм | 2 500 |
Висота , мм | 2 945 |
Двигун | |
Тип двигуна | дизель |
Назва двигуна | MAN D 2566 UH
MAN D 2566 MUH |
Коробка передач |
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ec/SL200-hannover.jpg/250px-SL200-hannover.jpg)
MAN SL 200 — міський автобус зі стандартним рівнем підлоги (нім. Standard-Linienbus) категорії M3, клас I, що його виробляла компанія MAN Truck & Bus AG починаючи з 1973 року, і який замінив свого попередника «MAN SL 192».
У 1986 році на зміну «MAN SL 200» прийшов його наступник «MAN SL 202».
Різні модифікації автобусів цієї серії обладнували дизельними двигунами MAN D 2566 UH або MAN D 2566 MUH.
Усі версії автобуса «MAN SL 200» були двовісними із приводом на колеса задньої осі. Автобуси могли мати як механічну, так і автоматичну гідромеханічну трансмісію. Основні коробки передач:
- Voith DIWA 851
- Voith DIWA 851.2
- Renk Doromat 872A
- Renk Doromat 873A
- Renk Doromat 874A
- ZF 4HP500
Гальмівні механізми коліс передньої та задньої осей — барабанні, обладнані механізмами компенсації зазорів між гальмовими колодками й барабанами у процесі зношування накладок з автоматичним регулюванням.
Привод — пневматичний, двоконтурний, з розподіленням контурів «по осях».
Функції запасної гальмівної системи можуть виконувати будь-який із незалежних контурів робочої гальмівної системи. Разом із цим, як запасну, можна застосовувати і стоянкову гальмівну систему.
Стоянкова гальмівна система приводить у дію гальмівні механізми коліс задньої осі за допомогою пружинних енергоакумуляторів, які приводяться в дію за допомогою пневматичного привода.
Залежно від типу трансмісії:
- в автобусів із механічною трансмісією — моторне гальмо із пневматичним приводом.
- в автобусів із гідромеханічною трансмісією — вмонтований гідравлічний сповільнювач.
У 1975 році розпочато виробництво автобусів з електричним приводом, які отримали позначення «SL - E». Тягові батареї розташовувалися на одновісному причепі, який транспортувався безпосередньо автобусом. Загалом, до 1981 року було виготовлено 22 таких транспортних засоби для Рейнської залізниці[1][2].
1984 року на базі «MAN SL 200» був виготовлений демонстраційний зразок тролейбуса. Окрім електричного привода потужністю 180 кВт, тролейбус оснащено і дизельним двигуном, а тому його умовно можна вважати прототипом перших гібридних автобусів MAN.
- ↑ Електробус SL-E для «Рейнської залізниці» на rheinbahn.de (нім.). Архів оригіналу за 6 жовтня 2014. Процитовано 2 жовтня 2014.
- ↑ Електробус SL-E для «Рейнської залізниці» на linied.net (нім.). Архів оригіналу за 6 жовтня 2014. Процитовано 2 жовтня 2014.
![]() |
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: MAN SL 200 |
|
|