Philip Johnson
Philip Johnson | |
---|---|
![]() Philip Johnson (2002) | |
Rodné jméno | Philip Cortelyou Johnso |
Narození | 8. července 1906 Cleveland |
Úmrtí | 25. ledna 2005 (ve věku 98 let) New Canaan |
Alma mater | Harvard Graduate School of Design Harvardova univerzita Hackley School |
Povolání | architekt a historik umění |
Ocenění | Zlatá medaile AIA (1978) Pritzkerova cena (1979) Zlatá deska Akademie úspěchu (1991) Národní medaile za umění AIGA Medal |
Partner(ka) | Jimmie Daniels[1] |
Rodiče | Homer H. Johnson[2] a Louise Johnson[2] |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Philip Cortelyou Johnson (8. července 1906 Cleveland, Ohio – 25. ledna 2005 New Canaan, Connecticut) byl americký architekt, první laureát Pritzkerovy ceny.
Život a tvorba
[editovat | editovat zdroj]Pocházel z rodiny potomků jansenistů a hughuenotů, což ovlivnilo jeho projekty sakrálních staveb. Architekturu ani humanitní studia na Harvardově univerzitě nedokončil a narukoval do armády. V letech 1930-1934 pracoval jako ředitel Muzea moderního umění v New Yorku, odkud odešel dělat novináře, pro architekturu se rozhodl až roku 1941. Jeho architektonické projekty byly realizovány teprve od roku 1946 a bývají řazeny do čtyř obdobíː
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/72/Crys-ext.jpg/250px-Crys-ext.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/20/Chapel_of_St._Basil.png/220px-Chapel_of_St._Basil.png)
- Raný modernismus (1946–1960) se vyznačuje respektem k přírodě a následováním příkladu Franka Lloyda Wrighta. Profilujícími projekty byl Skleněný dům v New Canaanu v Connecticutu (1949) a mrakodrap Seagram Building na Manhattanu, kde měl Johnson své projekční studio. Tam také realizoval Restauraci čtyř ročních období s kontejnery, rostoucími rostlinami a dřevinami i bazénkem, které navozují dojem prostředí živé přírody (například listnaté stromy na podzim opadávají, bazének byl v zimě zamrzlý apod.).
- Pozdní modernismus (1960–1980) - pokračují jednoduché kubické tvary, ovšem v masivním betonovém provedení. Patří k nim opatství sv. Albana v nebo knihovna Boston Public Library, v Bostonu (1972), jejíž robustní konstrukce již ohlašuje brutalismus.
- Postmoderna (1980–1990) - nejvíce ceněna bývá obří ocelová konstrukce skleněné katedrály Crystal Cathedral v Garden Grove v Kalifornii (1980), v témže zrcadlových efektů skla je mrakodrap PPG Place v Pittsburghu (Pensylvánie) z roku 1984. Brutalismus vyznačuje například kamenné kaskády s vodopády Water Gardens ve Fort Worthu (1982) nebo Brána Evropy (dvouvěžová stavba Puerta de Europa v Madridu, 1989–96).
- Poslední budovy (1991–2005) - tvůrčí aktivita Philipa Johnsona ve vysokém věku pochopitelně slábla, ale přinášela originální nápady, jako je Kaple sv. Basilea na Universitě sv. Tomáše v Houstonu (1992) s byzantinizující kupolí.
Zatímco dvě desítky Johnsonových projektů mrakodrapů zanikají v množství realizací jeho současníků i následovníků, stavby jiných účelů jsou inspirativní do současnosti.
Dílo (výběr)
[editovat | editovat zdroj]- Glass House, New Canaan, Connecticut (1949)
- Seagram Building, New York (1958)
- Muzeum amerického umění Amona Cartera ve Fort Worth, Texas (1962)
- IDS Center, Minneapolis, Minnesota (1972)
- Crystal Cathedral, Garden Grove, Kalifornie (1980)
- Williams Tower, Houston, Texas (1983)
- Lipstick Building, New York (1986)
- Sony Building, New York (1984)
- PPG Place, Pittsburgh, Pensylvánie (1984)
- AEGON Center, Louisville, Kentucky (1993)
- Puerta de Europa, Madrid, Španělsko (1996)
Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Dostupné online.
- ↑ a b Geni.com.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Philip Johnson na Wikimedia Commons
Osoba Philip Johnson ve Wikicitátech
Osoba Philip Johnson ve Wikicitátech (anglicky)