Veliki vojvoda
![military and noble title in use during the Middle Ages and the Modern period in the Western Balkans](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e6/Grosswojwod.jpg/220px-Grosswojwod.jpg)
Veliki vojvoda (Serbian Cyrillic: велики војвода; from veliki = great and vojvoda = duke) was a military and noble title in use during the Middle Ages and the Modern period in the Western Balkans. It is often translated into "grand duke".
Middle Ages
[edit]Veliki vojvoda was a title used in Serbia in the Middle Ages and the Kingdom of Bosnia.
Serbia
[edit]It signified superiority over the other vojvodas.[1] The title-holder commanded the army on occasions when the monarch did not attend in military campaigns, usually with lesser important military operations inside the country, or when a detachment was sent to aid allies.[1] Another term used for the title was "standard-bearer" (stegonoša, Latin: vexillarius).[2]
- Novak Grebostrek[3] (fl. 1312), served Stefan Milutin
- Hrelja[1] (fl. 1320s–31), served Stefan Dečanski
- Gradislav Borilović[1][2] (fl. 1333), served Stefan Dušan
- Jovan Oliver[3] (fl. 1341–55), served Stefan Dušan
- Nikola Stanjević[4] (fl. 1355–66), served Stefan Dušan and/or Stefan Uroš V
- Uglješa Mrnjavčević[5] (fl. 1358), served Stefan Uroš V
- Radoslav Mihaljević[6] (fl. 1426–d. 1436), served Stefan Lazarević
- Mihailo Anđelović[7] (fl. 1456–58), served Lazar Branković
There are also mentions of the title-holders in Serbian epic poetry regarding the Battle of Kosovo, such as Dimitrije.[8]
Bosnia
[edit]Modern period
[edit]Montenegro
[edit]The title was adopted in the Prince-Bishopric of Montenegro. Mirko Petrović-Njegoš bore the title, as "Grand Duke of Grahovo".
See also
[edit]- velikaš (magnate)
- veliki čelnik
- veliki župan
- veliki kaznac
References
[edit]- ^ a b c d Ćirković & Mihaljčić 1999, p. 72.
- ^ a b Etnografski institut 1958, p. 35.
- ^ a b Purković 1985, p. 22.
- ^ Jasna Bjeladinović-Jergić (2001). Зборник Етнографског музеја у Београду: 1901-2001. Етнографски музеј. pp. 119–. ISBN 9788678910081.
У питању је велики војвода Никола Стањевић, који је познатији као ктитор цркве Св. Николе у Кончи. У хрисовуљи која је издата Хи- ландару 1366. године, цар Урош саопштава како га је непосредно замолио: „вољени властелин ...
- ^ Svetislav Mandić (1986). Velika gospoda sve srpske zemlje i drugi prosopografski prilozi. Srpska književna zadruga. p. 56. ISBN 9788637900122.
- ^ Blagojević 2001, pp. 241–242.
- ^ Blagojević 2001, p. 243.
- ^ Mitološki zbornik. Centar za mitološki studije Srbije. 2006.
... Дејановић био је „угледни војвода" Димитрије, а у њиховим повељама се помиње као "суродник", „брат" и „брат господства ми".24 Пре косовског боја се помиње велики војвода Димитрије када је повратио од Турака град Пирот, ...
Sources
[edit]- Blagojević, Miloš (2001). Državna uprava u srpskim srednjovekovnim zemljama. Službeni list SRJ. ISBN 9788635504971.
- Etnografski institut (1958). Glasnik Etnografskog instituta. Vol. 7–15.
- Ćirković, Sima; Mihaljčić, Rade (1999). Раде Михальчић (ed.). Лексикон српског средњег века (in Serbian). Knowledge. ISBN 9788683233014.
- Purković, Miodrag (1985). Srpska kultura srednjega veka. Izd. Srpske pravoslavne eparhije za zapadnu Evropu.