Артур Небе
Артур Небе | |
![]() Небе през 1942 г. | |
Звание | оберлейтенант |
---|---|
Години на служба | 1914 – 1918 1931 – 1945 |
Служи на | ![]() ![]() ![]() |
Род войски | СС |
Военно формирование | Kriminalpolizei |
Командвания | Reichskriminalpolizeiamt |
Битки/войни | Първа световна война Втора световна война |
Награди | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Дата и място на раждане | 13 ноември 1894 г.
|
Дата и място на смърт | |
Артур Небе в Общомедия |
Артур Небе (на немски: Arthur Nebe) е германски оберлейтенант в охранителния и полицейски апарат на Нацистка Германия, участвал в опита за убийство на Хитлер от 20 юли 1944 г.
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Кариера в полицията
[редактиране | редактиране на кода]Роден е в Берлин през 1894 г., син на учител. Небе доброволно се занимава с военна служба и служи с отличие по време на Първата световна война.[1] През 1920 г. се присъединява към Берлинската детективска сила – Kriminalpolizei (Криминална полиция). Той достига ранг на полицейски инспектор през 1923 г. и ранг на полицейски комисар през 1924 г.[2][3]
Небе е „консервативен националист“, който приветства смяната на курса на страната „вдясно през 30-те години на миналия век“.[2] През юли 1931 г. той се присъединява към нацистката партия (НСДАП, с номер 574 307) и Шуцщафел (СС, с номер 280 152).[4] Небе става връзката на нацистите в Берлинската криминална полиция[2] с ранна Берлинска СС група, водена от Курт Далюге. В началото на 1932 г. Небе и други нацистки детективи образуват националсоциалистическото гражданско общество на Берлинската полиция. През 1935 г. Небе е назначен за ръководител на пруската криминална полиция.[5] По-късно получава ранг СС-Групенфюрер, равностоен на ранг на полицейски генерал.[4]
Началник на Националната криминална полиция
[редактиране | редактиране на кода]През юли 1936 г. пруската криминална полиция става централно звено за наказателно разследване на Германия – Reichskriminalpolizeiamt. То е обединено заедно с тайната държавна полиция – Geheime Staatspolizei (Гестапо) – в Sicherheitspolizei (Сипо). Небе е назначен за ръководител на Reichskriminalpolizeiamt, който се отчита пред Райнхард Хайдрих.[6] Добавянето на Крипо към контрола на Хайдрих спомага за укрепването на основите на полицейската държава.[7]
На 27 септември 1939 г. Химлер нарежда създаването на Главна служба за сигурност на Райха (Reichssicherheitshauptamt). Новата организация обхваща разузнавателната служба, службите за сигурност и криминалната полиция. Тя е разделена на основни отдели, включително Крипо, което става отдел V.[8] Отдел V е известен също като Райхската криминалистична служба (Reichskriminalpolizeiamt или RKPA). Посочената мисия на Крипо, която Небе харесва, е да „унищожи престъпността“. Под негово ръководство, с произволни правомощия за арест и задържане, Крипо действа все повече и повече като Гестапо.[9]
През 1939 г. Небе е комисар в своята криминално-полицейска служба. Също през 1939 г. като ръководител на Крипо той участва в дискусиите около предстоящите кампании срещу синти и цигани.[10] Небе иска да включи изпращането на цигани от Берлин до планираните лагери за евреите и другите на изток.[11]
Einsatzgruppe B
[редактиране | редактиране на кода]Точно преди нацисткото нашествие през 1941 г. в Съветския съюз в операция „Барбароса“, мобилният екип на Einsatzgruppen, работещ в Полша, е реформиран и отново подчинен на Райнхард Хайдрих. Задачата на звеното е да унищожи евреите и други „нежелани“ като комунисти, цигани, „азиатци“, хора с увреждания и психично болни в териториите, които Вермахтът е окупирал. Einsatzgruppen също застрелва заложници и военнопленници, предадени от армията за екзекуции.[12][13]
Масови убийства
[редактиране | редактиране на кода]Около 5 юли 1941 г. Небе консолидира Einsatzgruppe B близо до Минск, като създава седалище и остава там два месеца. В доклад за оперативната ситуация на 13 юли Небе заявява, че в Минск са убити 1050 евреи, а във Вилна ликвидацията на евреите е в ход и че 500 евреи са застрелвани ежедневно. В същия доклад Небе отбелязва, че: „само 96 евреи са екзекутирани в Гродно и Лида през първите дни, а аз дадох заповеди да се засилят тези дейности“.[14] Той също така съобщава, че убийствата се въвеждат в гладък ред и че стрелбата се извършва „с нарастваща скорост“. Докладът също така съобщава, че в Минск Einsatzgruppe убива и не-евреи.[15][16]
В доклада от 23 юли Небе усъвършенства идеята за „решение на еврейския въпрос“, което е „непрактично“ в района му на работа поради „огромния брой евреи“; твърде много евреи са убити от твърде малко хора.[17] До август 1941 г. Небе осъзнава, че ресурсите на неговия Einsatzgruppe са недостатъчни, за да изпълнят разширения мандат на операциите за убийства, произтичащи от включването на еврейски жени и деца от този месец.[18]
Нови методи за убиване
[редактиране | редактиране на кода]През август 1941 г. Химлер присъства на демонстрация на масово убийство на евреи в Минск, подредени от Небе, след което той повръща. Възстановявайки спокойствието си, Химлер решава, че трябва да се намерят алтернативни методи за убиване.[19] Той казва на Хайдрих, че е загрижен за психическото здраве на СС.[20] Химлер иска от Небе да измисл�� по-удобен метод за убиване, особено такъв, който би спестил участието на екзекуторите. Умишленото убийство с газ от въглероден оксид, което вече се използва в Райха като част от програмата за евтаназия, се счита за твърде тромав за операциите в окупирания Съветски съюз.[21]
След опита за убийство на Хайдрих, Небе поема допълнителната длъжност на председател на Международната комисия за криминална полиция, организацията, която днес е известна като Интерпол, през юни 1942 г. След Аншлуса през 1938 г. организацията пада под контрола на Нацистка Германия и е начело с Хайдрих до времето на смъртта му. Небе служи на тази длъжност до юни 1943 г., когато е заменен от Ернст Калтенбрунер.
През март 1944 г. след „Голямото бягство“ от лагера за военнопленници Сталаг Луфт III, на Небе е заповядано от началника на Гестапо Хайнрих Мюлер да избере и убие 50 от 73 задържани.[22] Също през 1944 г. Небе предполага, че циганите в Аушвиц, ще бъдат добри субекти за медицински експерименти в концентрационния лагер Дахау, след като Химлер иска съвет от Ернст-Роберт Гравиц, високопоставен СС лекар.[23]
Заговор срещу Адолф Хитлер
[редактиране | редактиране на кода]Небе участва в заговора от 20 юли срещу Адолф Хитлер – той трябва да ръководи екип от 12 полицаи, за да убие Химлер, но заповедта за действие никога не идва.[24] След неуспешния опит за убийство, Небе бяга и се укрива на остров във Ванзе. Той е арестуван през януари 1945 г., след като бивша негова любовница го предава. Небе е осъден на смърт от Народна съдебна палата на 2 март и според официалните документи е екзекутиран в Берлин в затвора Пльоцензе на 21 март 1945 г., като е обесен с тел от пиано от кука за месо, в съответствие със заповедта на Хитлер, че заговорниците трябва да бъдат „обесени като добитък“.[3][25]
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Lewy 2000, с. 204.
- ↑ а б в Browder 1990, с. 57.
- ↑ а б Zentner Bedürftig, с. 641.
- ↑ а б Biondi 2000, с. 10.
- ↑ Browder 1990, с. 125.
- ↑ Friedlander 1995, с. 55.
- ↑ Browder 1990, с. 240, 241.
- ↑ Gellately 2001, с. 75.
- ↑ Gellately 2001, с. 45 – 46.
- ↑ Reitlinger 1957, с. 279.
- ↑ Gellately 2001, с. 107 – 108.
- ↑ Beorn 2014, с. 98.
- ↑ Headland 1992, с. 62 – 70.
- ↑ Headland 1992, с. 74.
- ↑ Beorn 2014, с. 110.
- ↑ Headland 1992, с. 197.
- ↑ Headland 1992, с. 199 – 201.
- ↑ Beorn 2014, с. 190.
- ↑ Longerich 2012, с. 547.
- ↑ Gerwarth 2011, с. 199.
- ↑ Heberer 2008, с. 232.
- ↑ Andrews 1976, с. 67.
- ↑ Lewy 2000, с. 204 – 208.
- ↑ Balfour 1988, с. 164.
- ↑ Shirer 1960, с. 1393.
Литература
[редактиране | редактиране на кода]- Andrews, Allen. Exemplary Justice. London, Harrap, 1976. ISBN 978-0-245-52775-3.
- Arad, Yitzhak. Belzec, Sobibor, Treblinka: The Operation Reinhard Death Camps. Bloomington: Indiana University Press, 1987. ISBN 0-253-21305-3.
- Balfour, Michael. Withstanding Hitler in Germany, 1933 – 45. Routledge, 1988. ISBN 0-415-00617-1.
- SS Officers List: (as of 30 January 1942): SS-Standartenfuhrer to SS-Oberstgruppenfuhrer: Assignments and Decorations of the Senior SS Officer Corps. Atglen, PA, Schiffer, 2000, [1942]. ISBN 978-0-7643-1061-4.
- Beorn, Waitman Wade. Marching into Darkness: The Wehrmacht and the Holocaust in Belarus. Cambridge, MA, Harvard University Press, 2014. ISBN 978-0-674-72550-8.
- Blood, Phillip W. Hitler's Bandit Hunters: The SS and the Nazi Occupation of Europe. Potomac Books, 2006. ISBN 978-1-59797-021-1. Архив на оригинала от 2015-12-24 в Wayback Machine.
- Browder, George C. Foundations of the Nazi Police State – The Formation of SIPO and SD. University of Kentucky, 1990. ISBN 978-0-8131-1697-6.
- Förster, Jürgen. Securing 'Living-Space' // The Attack on the Soviet Union. Т. IV. Oxford, Clarendon Press, 1998. ISBN 0-19-822886-4. с. 1189 – 1244.
- Dederichs, Mario R. Heydrich: The Face of Evil. Drexel Hill, PA, Casemate, 2009, [2005]. ISBN 978-1-935149-12-5.
- Deflem, M. The Logic of Nazification: The Case of the International Criminal Police Commission(„Interpol“) // International Journal of Comparative Sociology 43. 2002. DOI:10.1177/002071520204300102. с. 21.
- Friedlander, Henry. The Origins of Nazi Genocide: From Euthanasia to the Final Solution. Chapel Hill, University of North Carolina Press, 1995. ISBN 978-0807822081.
- Gellately, Robert. Backing Hitler: Consent and Coercion in Nazi Germany. New York, Oxford University Press, 2001. ISBN 978-0-19-820560-9.
- Gerlach, Christian. Chapter 6: Men of July 20 and the War in the Soviet Union // War of Extermination: The German Military In World War II. Berghahn Books, 2004. ISBN 1-57181-232-6.
- Gerwarth, Robert. Hitler's Hangman: The Life of Heydrich. New Haven, CT, Yale University Press, 2011. ISBN 978-0-300-11575-8.
- Heberer, Patricia. Justice in Austrian Courts? The Case of Josef W. and Austria's Difficult Relationship with its Past // Atrocities on Trial: Historical Perspectives on the Politics of Prosecuting War Crimes. University of Nebraska Press, 2008. ISBN 978-0-8032-1084-4. Архив на оригинала от 2016-06-02 в Wayback Machine.
- Headland, Ronald. Messages of Murder: A Study of the Reports of the Security Police and the Security Service. Associated University Presses, 1992. ISBN 0-8386-3418-4.
- Kay, Alex J. Exploitation, Resettlement, Mass Murder: Political and Economic Planning for German Occupation Policy in the Soviet Union, 1940 – 1941. New York, Berghahn Books, 2011, [2006]. ISBN 978-1-84545-186-8.
- Kitchen, Martin. The Third Reich: Charisma and Community. Routledge, 2008. ISBN 978-1-4058-0169-0.
- Lewy, Guenter. The Nazi Persecution of the Gypsies. Oxford University Press US, 2000. ISBN 0-19-512556-8.
- Longerich, Peter. Heinrich Himmler: A Life. Oxford, Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-959232-6.
- Müller, Rolf-Dieter, Ueberschär, Gerd. Hitler's War in the East 1941−1945: A Critical Assessment. New York, Berghahn Books, 1997. ISBN 978-1-84545-501-9.
- Reitlinger, Gerald. The SS – Alibi of a Nation 1922 – 1945. Viking Press, 1957. ISBN 0-306-80351-8.
- Shirer, William L. The Rise and Fall of the Third Reich. New York, Simon & Schuster, 1960. ISBN 978-0-671-62420-0.
- Zentner, Christian, Bedürftig, Friedemann. The Encyclopedia of the Third Reich. New York, Da Capo Press, 1997, [1991]. ISBN 978-0-306-80793-0.
![]() ![]() |
Тази страница частично или изцяло представлява превод на страницата Arthur Nebe в Уикипедия на английски. Оригиналният текст, както и този превод, са защитени от Лиценза „Криейтив Комънс – Признание – Споделяне на споделеното“, а за съдържание, създадено преди юни 2009 година – от Лиценза за свободна документация на ГНУ. Прегледайте историята на редакциите на оригиналната страница, както и на преводната страница, за да видите списъка на съавторите.
ВАЖНО: Този шаблон се отнася единствено до авторските права върху съдържанието на статията. Добавянето му не отменя изискването да се посочват конкретни източници на твърденията, които да бъдат благонадеждни. |
|
- Германски военни дейци от Първата световна война
- Германски военни дейци от Втората световна война
- Участници в заговора от 20 юли
- Полицаи на Нацистка Германия
- Генерали от Третия райх
- Членове на НСДАП
- Членове на СС
- Военнопрестъпници
- Затворници в нацистки концлагери
- Носители на орден Кръст на честта
- Носители на орден Железен кръст
- Носители на Значка за раняване
- Екзекутирани нацисти
- Починали в Берлин
- Родени в Берлин