Carbocatió
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e2/Carbocationstructure.png/100px-Carbocationstructure.png)
Un carbocatió és un àtom de carboni carregat positivament. L'àtom de carboni carregat és un "sextet", és a dir, que només té 6 electrons en la seva capa de valència en lloc dels vuit que asseguren la màxima estabilitat i per això els carbocations són molt reactius.
Història
[modifica]Els carbocations van ser descoberts l'any 1891, per G. Merling[1] qui agregà brom a tropilidè i escalfà el producte obtingut, C₇H₇Br. Doering i Knox[2] van mostrar que era bromur de tropili (cicloheptatrienili).
Els carbocations són intermediaris reactius en moltes reaccions orgàniques.
Propietats
[modifica]![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6e/Alkyl_carbocations.png/220px-Alkyl_carbocations.png)
terciaris (III), secundaris (II), i primaris (I).
Un carbocatió, donada la seva càrrega positiva és un electròfil. En química orgànica, un carbocatió acostuma a ser l'objectiu de l'atac d'un nucleòfil, com els ions OH- o ions d'halogen.
Els carbocations es classifiquen com primaris, secundaris, o terciaris, segons el nombre d'àtoms de carboni units a l'àtom ionitzat.
Vegeu també
[modifica]Referències
[modifica]- ↑ Chem. Ber. 24, 3108 1891
- ↑ The Cycloheptatrienylium (Tropylium) Ion W. Von E.Doering and L. H. Knox J. Am. Chem. Soc.; 1954; 76(12) pp 3203 - 3206; doi:10.1021/ja01641a027