Sumi-e
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/23/Hasegawa_Tohaku_-_Pine_Trees_%28Sh%C5%8Drin-zu_by%C5%8Dbu%29_-_right_hand_screen.jpg/220px-Hasegawa_Tohaku_-_Pine_Trees_%28Sh%C5%8Drin-zu_by%C5%8Dbu%29_-_right_hand_screen.jpg)
Sumi-e (japonès: 墨絵) és el terme japonès utilitzat per a definir la pintura a tinta. A la Xina, d'on és originària, se la coneix com Shuimo hua (xinès simplificat: 水墨画, pinyin: Shuǐmòhuà).
Tècnica pictòrica practicada per més de mil anys a l'Àsia, és una forma d'art que s'esforça per desentranyar l'essència d'un objecte o una escena en el menor nombre d'elements possibles acuradament col·locats. Unes poques línies primes, un punt i un ocell són clarament plasmats a ser sobre el paper.[1] El Sumi-e té molt a veure amb la cal·ligrafia, ja que les eines utilitzades són les mateixes, però no és el mateix. La cal·ligrafia és la representació elegant i artístic dels personatges per escrit, amb tinta i pinzell, mentre que el sumi-e és la pintura d'una escena o un objecte.[2]
Referències
[modifica]- ↑ Ángel Fernández De Castro. Sumi-e, técnicas básicas de pintura a la tinta china. Ediciones Tao, setembre 2005. ISBN 978-84-932547-9-7.
- ↑ Josep Gustems. Arte y bienestar. Investigación aplicada. Edicions Universitat Barcelona, 6 febrer 2014, p. 114–. ISBN 978-84-475-3752-5.