Adam Oehlenschläger
Adam Oehlenschläger | |
---|---|
![]() | |
Narození | 14. listopadu 1779 nebo 1779 Kodaň |
Úmrtí | 20. ledna 1850 nebo 1850 (ve věku 70–71 let) Kodaň |
Povolání | básník, dramatik, spisovatel, autor autobiografie, libretista, vysokoškolský učitel a textař |
Alma mater | Kodaňská univerzita (od 1800) Efterslægten |
Témata | literatura |
Významná díla | Zlaté rohy, Aladdin neboli Zázračná svítilna, To je krásná země (dánská národní hymna) |
Ocenění | Řád za zásluhy v oblasti umění a věd |
Manžel(ka) | Kristiane Georgine Elisabeth Hegerová (1782-1841)[1] |
Děti | Marie Louise Oehlenschläger |
Rodiče | Joachim Conrad Oehlenschläger |
Příbuzní | Sophie Ørstedová (1762-1812), sestra |
Podpis | ![]() |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Adam Gottlob Oehlenschläger (14. listopadu 1779, Kodaň – 20. ledna 1850, tamtéž) byl dánský dramatik a básník. Je považován za hlavního představitele národně orientovaného romantismu v dánské literatuře. Jeho báseň Der er et yndigt Land (To je krásná země) se později stala textem dánské národní hymny.
Život
[editovat | editovat zdroj]Narodil se v rodině varhaníka, který se později stal strážcem královského zámku ve Frederiksbergu. Matka trpěla patrně maniodepresivní psychózou. Naučil se psát a číst, ale do školy ho rodiče neposílali. Vyvinul se tak ovšem v dosti originální dítě – první verše napsal již v devíti letech.
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/95/Friedrich_von_Amerling_018.jpg/220px-Friedrich_von_Amerling_018.jpg)
Díky náhodnému setkání s básníkem a ředitelem střední školy Edvardem Stormem mohl začít studovat střední školu, ačkoli neměl jiného předchozího vzdělání. Storm ho také seznámil se skandinávskou mytologií, což ho velmi ovlivnilo (zejm. v básnie Zlaté rohy z roku 1802). Po střední škole se zkoušel stát hercem, ale na radu svého bratra toho nechal a šel studovat na univerzitu v Kodani. Student nebyl příliš dobrý, mj. kvůli tomu, že mu v té době zemřela matka, vrhl se do psaní a prožívání poezie a studia mu také přerušila válka (viz Bitva u Kodaně). Ale atmosféra na kodaňské univerzitě ho přece jen silně ovlivnila, to když se z cest vrátil dánsko-německý filozof Henrik Steffens a přivezl do Kodaně nové impulsy romantismu, zejména poezii Goetha a Schillera. Adam se pro nový styl nadchl a začal psát výhradně v romantickém duchu - první báseň napsali společně se Steffensem po šestnáctihodinové horečné debatě v univerzitním klubu.
Ve dvaceti šesti letech již byl největší básnickou hvězdou Dánska. Díky tomu získal i státní cestovní stipendium. Čtyři roky pak mohl cestovat po Evropě, zejména po Německu (Halle, Berlín, Výmar, Drážďany, Paříž, Švýcarsko, Řím). Setkal se přitom s Humboldtem, Fichtem, Goethem, Madame de Staël, Bertelem Thorvaldsenem. Po návratu (1810) vedl katedru estetiky na kodaňské univerzitě. Od roku 1814 vedl též velmi dramatickou polemiku o smysl básnictví a romantismu s básníkem Jensem Imannuelem Baggesenem. Roku 1829 byl biskupem Esaiasem Tegnérem v katedrále švédského města Lund veřejně korunován vavřínovým věncem na krále severské poezie. V letech 1831–1832 byl rektorem univerzity.
K jeho vrcholným dílům patřili Severské básně z roku 1807, kam zařadil i pětiaktovou tragédii Hakon Jarl (napsal ji během cest v Halle) pojednávající o pohanském náčelníkovi, který je poražen křesťanským králem Olavem Tryggvasenem. Hra později posloužila jako námět symfonické básně Bedřicha Smetany. Krom severských motivů ho ale lákaly i ty orientální (zejm. mýtus o Aladinovi, k němuž se několikrát v životě vrátil).
Výběrová bibliografie
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/43/Illustration_til_De_Tvende_Kirketaarne%2C_digt_af_A._Oehlenschl%C3%A4ger_%281%29.jpg/220px-Illustration_til_De_Tvende_Kirketaarne%2C_digt_af_A._Oehlenschl%C3%A4ger_%281%29.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/61/Oehlenschlaeger_and_Tegner.jpg/220px-Oehlenschlaeger_and_Tegner.jpg)
- Digte (1803, Básně). Jde o básnickou sbírku, ve které autor na základě myšlenky o tvůrčí svobodě ruší hranice mezi žánry. Zařadil do ní jednu ze základních básní dánského romantismu Guldhornene (Zlaté rohy) z roku 1802, která je příkladem romantického využití severské mytologie, dále dramatickou skladbu Sankt Hansaften spil (Hra noci svatojánské) a také další žánrové útvary jako například romanci Hakon Jarls Död (Smrt Hakona Jarla). epiku s lyrikou, fantastické motivy s realistickými zobrazeními, parodii a humor s vážnými úvahami a vzenešenými idejemi.[2][3]
- Poetiske skrifter (1805, Básnické spisy), dvoudílný soubor autorových děl, který kromě dvou cyklů lyrických básní obsahuje jednu z nejobliíbenějších dánských divadelních her, pohádkovou hru o lidském zrání Aladdin eller Den forunderlige lampe (Aladdin neboli Zázračná svítilna).[2]
- Nordiske digte (1807, Severské básně), Básnická sbírka zpracovávající témata ze severských dějin a mytologie. Je v ní mimo jiné obsažena pětiaktová tragédie Hakon Jarl, pojednávající o pohanském náčelníkovi, který je poražen křesťanským králem.
- Corregio (1808), tragédie s hlavním hrdinou italským renesančním malířem Antoniem Allegrim da Correggio.
- Palnatoke (1809), tragédie o legendárním dánském hrdinovi.
- Axel og Valborg (1810), tragédie.
- Helge (1814), romance.
- Hagbarth og Signe (1815, Hagbarth a Signe), tragédie.
- Nordens guder (1819, Severští bohové), cyklus romancí.
- Erih og Abel (1820, Erik a Abel), tragédie.
- Varingerne i Miklagård (1827, Vajgarové v Cařihradě), tragédie.
- Hrolf Krake (1828), hrdinský epos.
- Dina (1842), sentimentálně romantická hra.
- Kjartan og Gudrun (1848, Kjartan a Gudrun), sentimentálně romantická hra.
- Erindrinder (1850-1857, Vzpomínky), posmrtně vydaná čtyřsvazková autobiografie.[3]
Filmové adaptace
[editovat | editovat zdroj]- Guldhornene (1914, Zlaté rohy), dánský němý film, režie Kay Van der Aa Kühle.
- Langelandsrejsen (1943), dánský film podle Oehlenschlägerovy básně z roku 1804.
- Aladdin (1952), dánský televizní film podle stejnojmenné autorovy hry, režie Finn Methling.
- Axel og Valborg (1961), dánský televizní film podle stejnojmenné autorovy hry, režie Torben Anton Svendsen.
- Sankt Hansaftenspil (1972), dánský krátký film podle autorova díla z roku 1802, režie Sten Jørgensen.
- Aladdin neboli Zázračná svítilna (1975), dánský třídílný televizní fllm podle stejnojmenné autorovy hry, režie Kaspar Rostrup.
- Sankt Hansaftenspil (1979), dánský televizní film, režie Jørgen Leth.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Adam Oehlenschläger na anglické Wikipedii.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Adam Oehlenschläger
Obrázky, zvuky či videa k tématu Adam Oehlenschläger na Wikimedia Commons
Autor Adam Oehlenschläger ve Wikizdrojích (dánsky))
- (dánsky) Adam Oehlenschläger - Kalliope
- (dánsky) Adam Oehlenschläger - Den Store Danske
- (anglicky) Adam Oehlenschläger - Encyclopædia Britannica