Blahokamýk
![]() | |
---|---|
Blahokamýk Grewia tiliifolia | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | rostliny (Plantae) |
Podříše | cévnaté rostliny (Tracheobionta) |
Oddělení | krytosemenné (Magnoliophyta) |
Třída | vyšší dvouděložné (Rosopsida) |
Řád | slézotvaré (Malvales) |
Čeleď | slézovité (Malvaceae) |
Podčeleď | Grewioideae |
Rod | blahokamýk (Grewia) L., 1753 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/71/Grewia_flavescens%2C_habitus%2C_winter%2C_naby_Marnitz%2C_a.jpg/220px-Grewia_flavescens%2C_habitus%2C_winter%2C_naby_Marnitz%2C_a.jpg)
Blahokamýk[1][2] (Grewia), česky též grevie,[3] je rod rostlin z čeledi slézovité. Jsou to dřeviny s jednoduchými střídavými listy a oboupohlavnými, pravidelnými, většinou pětičetnými květy s mnoha tyčinkami a korunou kratší než stejně zbarvený kalich. Plodem je vícesemenná peckovice. Rod zahrnuje asi 288 druhů a je rozšířen v tropech a subtropech Starého světa od Afriky po Austrálii a Tichomoří. Blahokamýk dvoulaločný zasahuje v Asii i do oblastí mírného pásu. Blahokamýky mají poměrně široké místní využití. Poskytují jedlé plody, jsou využívány v domorodé medicíně, některé druhy jsou těženy pro dřevo a z jejich kůry se získává technické vlákno.
Popis
[editovat | editovat zdroj]Blahokamýky jsou převážně jednodomé stromy, keře a liány s jednoduchými, střídavými, zubatými nebo dlanitě laločnatými, krátce řapíkatými listy s dlanitou žilnatinou. Palisty jsou drobné a opadavé. Mladé větévky bývají hvězdovitě chlupaté. Květy jsou jednopohlavné, oboupohlavné či polygamní, obvykle uspořádané v troj až mnohakvětých vrcholících nebo řidčeji jednotlivé. Květenství vyrůstají v paždí list��, naproti bázi listu nebo mohou být i vrcholová. Kalich je korunovitě zbarvený, žlutý, bílý, sytě růžový nebo vzácněji hnědý, složený z 5 volných lístků. Korunní lístky jsou kratší než kališní a obdobně zbarvené. Na bázi korunních lístků bývají nektáriové žlázky. Generativní orgány spočívají na krátkém androgynoforu. Tyčinek je mnoho, jsou nestejně dlouhé a mají volné nitky. Semeník je svrchní, synkarpní. Obsahuje 2 až 4 komůrky, v nichž je po 2 nebo více vajíčkách, a nese jednoduchou čnělku zakončenou štítovitou, celistvou nebo laločnatou bliznou. Plodem je celistvá nebo hluboce laločnatá peckovice obsahující 2 až 4 nebo i více jedno nebo dvousemenných peciček. Semena obsahují hojný endosperm.[4][5]
-
Olistění Grewia laevigata
-
Grewia flava
-
Květ Grewia tenax
-
Blahokamýk západní (Grewia occidentalis)
-
Plody Grewia multiflora
Rozšíření
[editovat | editovat zdroj]Rod blahokamýk zahrnuje asi 288 druhů, rozšířených v tropech a subtropech Starého světa od Afriky po Tichomoří. Rod se vyskytuje v celé subsaharské Africe, na Madagaskaru a přilehlých souostrovích (Maskarény, Komory). Grewia villosa zasahuje na Kapverdy. Ve Středomoří není rod zastoupen, dva druhy (Grewia tenax, G. tembensis) ale zasahují do saharské severní Afriky. Několik druhů přesahuje z Afriky do Arábie, dva endemické druhy rostou na Sokotře. Areál rodu dále v Asii pokračuje od jižního Íránu přes Indii po Čínu a Koreu a přes Indočínu a jihovýchodní Asii po severní a severovýchodní Austrálii a západní Tichomoří. Řada druhů má poměrně rozsáhlý areál a vyskytují se jak v Africe, tak i v Asii. Z Austrálie je udáváno asi 14 druhů, z Nové Guineje 5, z Tichomoří 4. Rod nemá vyhraněné centrum druhové diverzity, v kontinentální Africe, v Asii i na Madagaskaru se vyskytuje zhruba srovnatelný počet druhů (necelá stovka).[6][7]
Blahokamýky preferují sušší biotopy. Vyskytují se zejména v podrostu subaridních tropických lesů různých typů, v suché křovinné vegetaci a polopouštích. Některé druhy rostou jako pionýrské dřeviny na narušených stanovištích a v sekundární vegetaci. V jihovýchodní Asii vystupují až do nadmořských výšek okolo 1700 metrů.[5][8] Blahokamýk dvoulaločný (Grewia biloba) zasahuje v Číně a Koreji do oblastí mírného pásu.[4]
Ekologické interakce
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9f/Leucocelis_sp_op_Grewia_flava%2C_Zoutpan.jpg/220px-Leucocelis_sp_op_Grewia_flava%2C_Zoutpan.jpg)
Blahokamýky jsou živnými rostlinami housenek řady druhů denních i nočních motýlů. V Africe se na nich živí housenky baboček rodu Charaxes a druhy Neptis trigonophora, Neptis troundi a Eurytela dryope, a lišaj Lophostethus dumolinii. V Asii na nich žijí lišajové Acherontia lachesis, Agnosia orneus, Marumba dyras, M. indicus a babočky Neptis hylas, N. jumbah, Polyura athamas a Symphaedra nais. Z menších motýlů se na nich živí různí soumračníkovití a celá řada můr zejména z čeledí můrovití, hřbetozubcovití, zavíječovití a Nolidae.[9]
Květy jsou hmyzosprašné. Jihoafrické druhy Grewia bicolor, G. flava, G. flavescens a G. monticola nakvétají v listopadu a prosinci začátkem období dešťů. Opylují je včely zejména z čeledí včelovití a Megachilidae, a rovněž drobní aktivní vrubounovití brouci rodu Leucocelis a druhu Mausoleopsis amabilis. Navštěvují je také velcí krasci Agelia petelii a drvodělky (Xylocopa caffra a X. lugubris).[10] Květy blahokamýků vyhledává v Asii a Africe i včela medonosná.[11]
-
Krasec Agelia petelii na Grewia lutea
-
Dokonale maskovaná housenka babočky Symphaedra nais
-
Housenka babočky Polyura athamas
-
Babočka Charaxes brutus
Taxonomie a prehistorie
[editovat | editovat zdroj]Rod Grewia je v rámci čeledi Malvaceae řazen do podčeledi Grewioideae a tribu Grewieae. V minulosti byl rod řazen do čeledi Tiliaceae, kde představoval největší rod,[12] případně spolu s dalšími 30 rody vyčleňován do samostatné čeledi Grewiaceae.[13] S rodem Grewia byl někdy slučován rod Microcos (78 druhů v tropech Starého světa). Odlišuje se nelaločnatou bliznou, vrcholovými latovitými květenstvími a nelaločnatými plody.[8]
Fosílie přiřazované k rodu Grewia jsou známy již z třetihor. Prokřemenělé dřevo z období miocénu bylo nalezeno v jižním Německu, Japonsku a Myanmaru, nálezy pliocénního stáří pocházejí z Vietnamu. Morfotyp se nazývá Grewioxylon.[14] Mnoho nálezů listů Grewia je známo z indických třetihorních vrstev. Naproti tomu četné fosilní listy, pocházející z třetihorní Evropy i Severní Ameriky a dříve připisované rodu Grewia, jsou dnes přiřazovány druhu Trochodendroides crenulata z čeledi Cercidiphyllaceae (zmarličníkovité).[15]
Zástupci
[editovat | editovat zdroj]- blahokamýk břízolistý (Grewia rupestris, syn. G. betulifolia)
- blahokamýk dvoulaločný (Grewia biloba)
- blahokamýk habrolistý (Grewia carpinifolia)
- blahokamýk plstnatoplodý (Grewia lasiocarpa)
- blahokamýk západní (Grewia occidentalis)[1][16][17]
Význam
[editovat | editovat zdroj]Blahokamýky mají poměrně široké lokální využití. Plody většiny druhů jsou jedlé. Jako ovocný strom je známa zejména Grewia asiatica,[18] jedlé plody místního významu však poskytuje i celá řada dalších druhů. V suchých oblastech Afriky i Asie jsou složkou jídelníčku místních etnik, zejména pastevců. Plody Grewia tenax se v saharské a subsaharské Africe jedí syrové nebo sušené, přidávají se do kaší, z dužniny se připravuje osvěžující nápoj a kvasí se na alkoholický nápoj. Konzumují se buď celé nebo pouze dužnina bez semen. Požití příliš velkého množství semen vede k zácpě.[19][20][21] Jedlé plody poskytují i africké druhy Grewia lasiodiscus, G. bicolor, G. flava, G. flavescens a řada dalších. Listy také slouží jako krmivo pro domácí zvířata.[20]
Stromovité druhy jsou těženy pro dřevo. V Africe je vyhledávaným zdrojem dřeva zejména Grewia mollis a G. bicolor. Používá se ke stavbě domů, na rámy postelí a drobnější předměty, jako jsou hole, násady a držadla. Domorodci z něj vyrábějí i luky, šípy a štíty.[20] Kůra blahokamýků obsahuje kvalitní technické vlákno, sloužící zejména k výrobě provazů. V tropické Asii je takto využíván například druh Grewia abutilifolia,[22] v Africe G. lasiodiscus, G. trichocarpa, G. villosa a jiné.[20]
Řada druhů má v Africe i tropické Asii své místo v domorodé medicíně k léčení řady různých neduhů. V Africe jsou takto využívány například druhy Grewia mollis, G. bicolor a G. lasiodiscus, v Asii Grewia asiatica.[20]
-
Plody Grewia asiatica
-
Koza, ožírající blahokamýk Grewia flavescens
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b Florius - katalog botanických zahrad [online]. Dostupné online.
- ↑ PRESL, Jan Svatopluk. Wšeobecný rostlinopis. Praha: Kronbergr a Řivnáč, 1846. Dostupné online.
- ↑ SKALICKÁ, Anna; VĚTVIČKA, Václav; ZELENÝ, Václav. Botanický slovník rodových jmen cévnatých rostlin. Praha: Aventinum, 2012. ISBN 978-80-7442-031-3.
- ↑ a b TANG, Ya; GILBERT, Michael G.; DORR, Laurence J. Flora of China: Grewia [online]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b KUBITZKI, K. (ed.); BAYER, C. (ed.). The families and genera of vascular plants. Vol. 5. Berlin: Springer, 2002. ISBN 978-3-642-07680-0. (anglicky)
- ↑ Plants of the world online [online]. Royal Botanic Gardens, Kew. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Euromed Plantbase. Flora Europaea [online]. Berlin-Dahlem: Botanic Garden and Botanical Museum, 2006. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b CHUAKUL, W.; SOONTHORNCHAREONNON, N.; RUANGSOMBOON, O. Grewia L.. Plant Resources of South-East Asia. 2003, čís. 12(3). Dostupné online. Archivováno 15. 12. 2021 na Wayback Machine.
- ↑ HOSTS - a Database of the World's Lepidopteran Hostplants. [online]. London: Natural History Museum. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MAWDSLEY, Jonathan; HARRISON, James; SITHOLE, Hendrik. Natural history of a South African insect pollinator assemblage (Insecta: Coleoptera, Diptera, Hymenoptera, Lepidoptera): diagnostic notes, food web analysis and conservation recommendations. Journal of Natural History. Sep. 2016, čís. 50(45).
- ↑ ROUBIK, David W. Pollination of cultivated plants in the tropics. FAO Agricultural Services Bulletin. 1995, čís. 118. Dostupné online. ISSN 1010-1365.
- ↑ TAKHTAJAN, Armen. Flowering plants. [s.l.]: Springer, 2009. ISBN 978-1-4020-9608-2. (anglicky)
- ↑ SINGH, Gurcharan. Plant systematics. An Integrated Approach.. Delhi: Science Publishers, 2010. ISBN 978-1-57808-668-9. (anglicky)
- ↑ TAYLOR, Thomas N. et al. Paleobotany. The biology and evolution of fossil plants. [s.l.]: Academic Press, 2009. Dostupné online. ISBN 978-0-12-373972-8. (anglicky)
- ↑ HINSLEY, Stewart R. Malvaceae info: Notes on fossil leaves [online]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Biolib [online]. Dostupné online.
- ↑ Dendrologie online [online]. Dostupné online.
- ↑ PHENGKLAI, C. Grewia L.. Plant Resources of South-East Asia. 1998, čís. 5(3). Dostupné online. Archivováno 15. 12. 2021 na Wayback Machine.
- ↑ FERN, Ken. Grewia tenax [online]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c d e Plant Resources of Tropical Africa: Grewia tenax (Forssk.) Fiori [online]. PROTA4U [cit. 2021-12-15]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2021-12-15. (anglicky)
- ↑ The Atlas of Living Australia: Grewia L. [online]. NCRIS. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ BRINK, M.; JANSEN, P.C.M.; BOSCH, C.H. Grewia abutilifolia Vent. ex Juss.. Plant Resources of South-East Asia. 2003, čís. 17. Dostupné online. Archivováno 15. 12. 2021 na Wayback Machine.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu blahokamýk na Wikimedia Commons
Taxon Grewia ve Wikidruzích
- Slézovité
- Flóra Arabského poloostrova
- Flóra jihozápadní Asie
- Flóra východní Asie
- Flóra Indického subkontinentu
- Flóra Indočíny
- Flóra Číny
- Flóra jihovýchodní Asie
- Flóra Papuasie
- Flóra Austrálie
- Flóra Tichomoří
- Flóra severní Afriky
- Flóra severovýchodní tropické Afriky
- Flóra východní tropické Afriky
- Flóra západní tropické Afriky
- Flóra středozápadní tropické Afriky
- Flóra jižní tropické Afriky
- Flóra jižní Afriky
- Flóra západního Indického oceánu
- Flóra Makaronésie