Bohumil Němec
akad. Bohumil Němec | |
---|---|
Prof. PhDr. RNDr. h. c. | |
![]() Bohumil Němec v roce 1935 | |
Narození | 12. března 1873 Prasek, Rakousko-Uhersko |
Úmrtí | 7. dubna 1966 (ve věku 93 let) Havlíčkův Brod, Československo |
Alma mater | Univerzita Karlova Filozofická fakulta Univerzity Karlovy |
Povolání | pedagog, politik, botanik, anatom, biolog, mykolog, redaktor, vysokoškolský učitel, vědec, učitel a publicista |
Zaměstnavatel | Univerzita Karlova |
Ocenění | Čestný doktorát Masarykovy univerzity (1938) čestný doktor |
Děti | Prof.Dr. Pavel Němec (1912–1987) |
Funkce | rektor Univerzity Karlovy (1921–1922) senátor Národního shromáždění poslanec člen Revolučního národního shromáždění |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Bohumil Němec (12. března 1873 Prasek u Nového Bydžova[1][2] – 7. dubna 1966 Havlíčkův Brod) byl český botanik, mykolog, pedagog, rektor University Karlovy, svobodný zednář a meziválečný československý politik, který v roce 1935 byl zvažován jako kandidát na prezidenta Československa.
Život
[editovat | editovat zdroj]Narodil se roku 1873 v selské rodině na východě Čech, v roce 1891 maturoval na gymnasiu v Novém Bydžově. Poté studoval přírodní vědy na filosofické fakultě Karlo-Ferdinandovy university v Praze. Zpočátku se věnoval zoologii, ale později se jeho zájem soustředil na botaniku. Zkušenosti získané při studiu zoologie uplatnil v experimentálních metodách, které vnesl do botaniky. V roce 1893 byl perzekvován v procesu s Omladinou. Roku 1895, před ukončením studií, dostal místo asistenta v Botanickém ústavu české univerzity a byl zvolen čestným členem Královské české společnosti nauk.[3] V roce 1898 pobýval na univerzitě v Jeně a navštívil botanické ústavy v různých zemích Evropy. Po vystudování university se podílel na založení Ústavu anatomie a fysiologie rostlin a přednášel o všeobecné botanice. Roku 1907 se stal profesorem a o rok později členem České akademie věd a umění.[4] V letech 1919–1920 byl děkanem Filosofické fakulty University Karlovy, zasloužil se o vznik samostatné přírodovědecké fakulty. V letech 1921–1922 byl dokonce rektorem celé university. Pedagogické práci se věnoval celý život, rád předával své zkušeností mladým. Vychoval několik generací botaniků.
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/81/Bohumil_N%C4%9Bmec_%281873-1966%29.jpg/170px-Bohumil_N%C4%9Bmec_%281873-1966%29.jpg)
Byl popularizátorem vědy – v roce 1923 se zasloužil o vydávání populárně vědeckého časopisu Vesmír.[3][4] Vedení časopisu v roce 1945 předal Otakarovi Matouškovi. V období 1923–1927 byl vydavatelem vědeckého časopisu Studies from the Plant Physiological Laboratory of Charles University a v roce 1959 založil časopis Biologia plantarum. Mimo jiné mezi lety 1930–1943 pracoval i jako šéfredaktor Ottova slovníku naučného nové doby a v období 1956–1959 byl ředitelem Encyklopedické kanceláře ČSAV. V rozmezí 175 let své působnosti Linnéova společnost v Londýně zvolila do svých řad jen dva Čechy – Jana Evangelistu Purkyně a Bohumila Němce. Profesor Němec odešel na penzi v roce 1939, ve svých 66 letech. Při této příležitosti mu byl Přírodovědeckou fakultou UK udělen čestný doktorát přírodních věd (RNDr. h.c.).
Bohumil Němec byl angažován v politice, jakožto přítel Aloise Rašína byl členem národně demokratické strany. V letech 1918–1920 byl poslancem Revolučního národního shromáždění Republiky československé za Českou státoprávní demokracii, respektive za z ní vzniklou Československou národní demokracii. Po parlamentních volbách v roce 1920 získal za národní demokraty senátorské křeslo v Národním shromáždění. Mandátu však nabyl až dodatečně roku 1922 jako náhradník po Josefu Žďárském. Mandát obhájil v parlamentních volbách v roce 1925. V senátu zasedal do roku 1929. Roku 1935 stanul za republikánskou stranu jako protikandidát Edvarda Beneše ve volbě nástupce T. G. Masaryka do úřadu prezidenta republiky, nezískal však dostatečnou podporu.[3][4]
Po roce 1945 byl vytlačován z funkcí ve vědecké komunitě, a dokonce perzekvován komunisty. To bylo napraveno intervencí sovětského vědce Borise Sočavy, který přiměl presidenta Zápotockého umožnit Bohumilu Němcovi v jeho osmdesáti letech členství v Československé akademii věd.[4]
Byl aktivní až do vysokého věku. Byl jedním z organizátorů československé expozice na světové výstavě EXPO 58 v Bruselu. Hodně cestoval, mluvil a psal šesti jazyky, měl kontakty s mnoha vědci po celém světě, mj. se osobně znal s Einsteinem, Mičurinem, Pavlovem.[3] V roce 1965 onemocněl uprostřed plné práce virovou bronchitidou a po několika měsících zemřel na zápal plic ve věku 93 let.[4]
Jeho pravnučkou je stříbrná olympijská medailistka v jachtingu Lenka Šmídová.
Posmrtné připomínky
[editovat | editovat zdroj]- U příležitosti 12. konference experimentální biologie rostlin konané 14. – 17. září 2010 byla v Praze ve Viničné ulici č. 5 na průčelí budovy Přírodovědecké fakulty University Karlovy odhalena pamětní deska s bustou prof. Bohumila Němce.[6]
- V roce 2012, u příležitosti oslav 700 let obce Prasek, byla na budově obecního úřadu odhalena pamětní deska nejslavnějšímu rodákovi.
Dílo
[editovat | editovat zdroj]Centrem vědeckého zájmu Bohumila Němce byla biologie rostlinné buňky. Byl velkým představitelem té éry buněčné biologie, která bezprostředně předcházela vzniku biologie molekulární.[7] Byl zakladatelem oboru anatomie a fyziologie rostlin. Zkoumal rostlinné buňky, podporoval výzkum růstových a regulačních látek – fytohormonů.
V letech 1901 až 1902 formuloval teorii gravitačních receptorů u rostlin v práci s názvem O dráždivosti rostlinné plasmy.[3] Objevil v rostlinných buňkách statické orgány, které způsobují vzpřímený růst rostlin – statolitová teorie. V roce 1904 chemicky vyvolal polyploidii buněčných jader rostlin. Ve třicátých letech studoval prvky, které jsou rostliny schopny přijímat z půdy a možnost jejich izolace. Popsal například mixoploidii jader kořenových buněk a přeměnu pylového zrna v zárodečný vak rostliny. Je mu připisováno rozdělení všech organismů na dvě říše, označované dnes Prokaryota a Eukaryota.[7]
Profesor Němec byl autorem mnoha vědeckých a vědeckopopulárních prací i učebnic, např. O původu a vývoji života (1916), Dějiny rostlinstva na zeměkouli (1916), Fysiologie rostlin (1921), Záhady života na zeměkouli a neviditelné bytosti (1926), Rostlinopis (1929), Nauka o buňce (1930), Duše rostlin (1937).
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Matrika N, sign. 100-4850, f.ú. Metličany, 1871-1874, s.146
- ↑ Národní shromáždění. Národní shromáždění Republiky československé v prvém desítiletí. [s.l.]: Státní tiskárna, 1928. 1315 s. Dostupné online. S. 1312.
- ↑ a b c d e CODR, Milan; GLÜCKSELIG, Josef. Přemožitelé času sv. 7. Praha: Mezinárodní organizace novinářů, 1988. Kapitola Bohumil Němec, s. 76–80.
- ↑ a b c d e Botanik Bohumil Němec. vesmir.cz [online]. [cit. 2020-02-04]. Dostupné online.
- ↑ https://ziva.avcr.cz/2015-4/ke-125-vyroci-vzniku-ceske-akademie-cisare-frantiska-josefa-pro-vedy-slovesnost-a-umeni-iii-cavu-a-vedy-o-zive-prirode-na-pocatku-ceskoslovenska.html
- ↑ www.natur.cuni.cz. www.natur.cuni.cz [online]. [cit. 2010-10-14]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2010-10-09.
- ↑ a b Česká společnost experimentální biologie rostlin. www.csebr.cz [online]. [cit. 2020-02-04]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-03-17.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- JANKO, Jan; PODANÝ, Václav; BARVÍKOVÁ, Hana; MOSKOVIĆ, Boris. Bohumil Němec. Vzpomínky. Praha: Nakladatelství Lidové noviny, 2021. 548 s. ISBN 978-80-7422-750-9.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Bohumil Němec na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Bohumil Němec
- Medailonek na stránkách České akademie věd
- FOTO prof. Bohumila Němce Archivováno 31. 5. 2020 na Wayback Machine.
- FOTO z odhalení pam. desky[nedostupný zdroj]
- Absolventi Univerzity Karlovy
- Rektoři Univerzity Karlovy
- Čeští biologové
- Čeští akademici
- Děkani Filozofické fakulty Univerzity Karlovy
- Kandidáti na prezidenta Československa
- Poslanci československého Národního shromáždění
- Senátoři československého Národního shromáždění
- Českoslovenští politici české národnosti
- Členové Československé národní demokracie
- Držitelé čestných doktorátů Masarykovy univerzity
- Narození v roce 1873
- Úmrtí v roce 1966
- Narození 12. března
- Úmrtí 7. dubna
- Čeští mykologové
- Čeští svobodní zednáři
- Držitelé čestných doktorátů Univerzity Karlovy
- Účastníci procesu s Omladinou