Commius
Commius | |
---|---|
![]() Pokovený zlatý statér z jižní oblasti kmene Atrebatů, vyražený pro Commia a datovaný do období cca 50-25 př. n. l., „Commius E-Type“. Na lícové straně je design věnce. Na rubové straně je kůň, dole kolo a vlevo symbol E s nápisem [CO]MMIOS. | |
Narození | 1. století př. n. l. Galie |
Úmrtí | 1. století př. n. l.? Británie |
Děti | Verica |
Vojenská kariéra | |
Sloužil | Římská republika Galie |
Složka | Římské legie, Galové |
Války | galské války |
Bitvy | bitva o Alesii |
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/41/Winchester_Hoard.jpg/220px-Winchester_Hoard.jpg)
Commius (1. století př. n. l.? Galie - 1. století př. n. l.? Británie) byl galským vůdcem kmene Atrebatů,[1] který během galských válek podporoval Julia Caesara a jeho římské legie v Galii, do doby než se přidal v bitvě u Alesie na stranu galského povstání vedeného Vercingetorigem.
V římských službách
[editovat | editovat zdroj]První zmínka o Commiovi je z roku 57 př. n. l., kdy Julius Caesar zvítězil nad Belgy na řece Sambre, kde ho Caesar jmenoval vůdcem Atrebatů, protože byl ohromen jeho odvahou a věřil v jeho věrnost Římanům.[2] V roce 55 př. n. l. Julius Caesar plánoval první expedici do Británie a tak poslal Commia přes Lamanšský průliv s příkazy navštívit co nejvíce tamějších kmenů a přesvědčit je, aby přijali římskou ochranu. Tato Commiova mise ihned skončila, protože byl zajat při přistání v Británii a uvězněn místními kmeny. Propuštěn byl až poté, co se v Británii objevil Julius Caesar a úspěšně odrazil první útoky na pobřeží. V následujícím roce se do Británie s Caesarem znovu vrátil a vyjednal mírovou dohodu s Cassivellaunem.[3] Po druhé výpravě do Británie se Commius vrátil do Galie. Následně si v deltě Rýna Caesar podmanil kmen Menapiů a Commia pověřil velením jezdectva v této oblasti. Za svou loajalitu byl odměněn tím, že mu byly přiděleny pozemky kmene Morinů a tyto pozemky byly osvobozeny od daní.
V galských službách
[editovat | editovat zdroj]Během zimy 53-52 př. n. l. se Commius připojil ke galskému povstání vedeným Vercigetorigem. Tu zimu v Galii velel římský vojevůdce Titus Labienus, zatímco Julius Caesar pobýval v severní Itálii. Podle Caesara Titus Labienus zjistil, že se Commius spiknul proti Césarovi a tak se rozhodl ho zajmout.[3] Římský vojevůdce Gaius Volusenus a skupina centurionů byla vyslána na schůzku s Commiem. Jejich plánem bylo Commia zavraždit tak, aby to vypadalo jako tragická nehoda.[4] Tento plán selhal, protože Commia spolubojovníci zachránili, přesto Commius utrpěl těžké zranění. Commius se od této chvíle stal nepřítelem Římanů.
Commius je dále zmíněn v bitvě o Alesii, kde se spolu s Eporedorigem Viridomarem a Vergasillaunem snažil pomoci Vercingetorigovi z obležení, když s galskými kmeny napadli římské obležení z vnější strany.[4][3] Po prohrané bitvě u Alesie se vrátil na sever a připojil se ke kmeni Bellovaků se kterými se chtěl postavit proti Caesarovi, ale nedostatečný počet bojovníků ho donutil odejít do Germánie, kde chtěl najít další spojence. Když se vrátil s 500 bojovníky, byl vůdce Bellovaků zabit a Bellovakové se vzdali Římanům a tak uprchl zpět do Germánie.[5] Nedlouho poté se vrátil do Galie v čele skupiny bojovníků, s nimiž se snažil vést partyzánskou kampaň proti Římanům. Nejbližší římský velitel Marcus Antonius poslal kavalerii, která měla za úkol ho zajmout. Po řadě drobných střetů s Římany utrpěl Commius porážku v bitvě, v níž Římané zabili velké množství jeho stoupenců. Tato porážka přesvědčila Commia, že další odpor je zbytečný a poslal zprávu Marcovi Antoniovi, kterému nabídl, že odejde tam, kam bude poslán, tak aby nepřišel do kontaktu s Římany. Antonius tyto návrhy přijal.
Král Británie
[editovat | editovat zdroj]Pravděpodobně v roce 50 př. n. l. odešel do Británie, kde důkazy na mincích naznačují, že se stal králem[2] v oblasti jižně od řeky Temže, která zahrnovala dnešní Hampshire a Sussex. Důkazy na mincích také naznačují, že jeho tři synové také vládli oblasti jižní Británie.[2]
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Commius na anglické Wikipedii.
- ↑ WEBSTER, Graham. Boudica: The British Revolt Against Rome AD 60. [s.l.]: Routledge, 2013. 156 s. Dostupné online. ISBN 9781134971602. S. 37. (anglicky)
- ↑ a b c RICKARD, J. Commius of the Atrebates, fl.57-50 BC. www.historyofwar.org [online]. 2009-03-27 [cit. 2018-01-12]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c CAESAR, Julius. C. Lulii Caesaris Commentarii de Bello Gallico. [s.l.]: BiblioBazaar, 2009. 338 s. Dostupné online. ISBN 9781110118847. (anglicky)
- ↑ a b CAESAR, Gaius Iulius - z latinského originálu přeložil Jan Kalivoda. Zápisky o válce galské. Praha: Naše vojsko, 2009. 245 s. ISBN 9788020610508. S. 227–228.
- ↑ CAESAR, Julius. Commentarii de Bello Gallico - Primary Source Edition. [s.l.]: BiblioLife, 2014. 248 s. Dostupné online. ISBN 9781293789681.