Feodor Fedorenko
Feodor Fedorenko | |
---|---|
![]() | |
Narození | 17. září 1907 Džankoj |
Úmrtí | červenec 1987 (ve věku 79 let) Krymská oblast |
Povolání | voják |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Feodor Fedorenko také Fyodor Federenko (ukrajinsky Fedir Fedorenko; 17. září 1907 Džankoj - červenec 1987 Krym) byl ukrajinským válečným zločincem. Během druhé světové války byl dozorcem ve vyhlazovacím táboře Treblinka.
V roce 1949 jako bývalý sovětský občan byl na základě víza DPA přijatý do Spojených států amerických. V roce 1970 se stal naturalizovaným americkým občanem. Jeho zločinecká minulost byla odhalena v roce 1977 a v roce 1981 byl denaturalizován. Následně byl vydán do Sovětského svazu, kde byl odsouzen k trestu smrti a popraven zastřelením za zradu a za účast na holokaustu.[1]
Válečný rekord
[editovat | editovat zdroj]Narodil v Džankoji na Krymu. V červnu 1941 v době operace Barbarossa byl povolán do Rudé armády,[1] byl řidičem nákladní vozu bez předchozího vojenského výcviku. Během dvou či tří týdnů byla jeho skupina dvakrát obklíčena německou armádou. Poprvé unikl, ale po druhé ho nacisté zajali a tři dny na to transportovali do Žytomyru, poté do Rivne a nakonec do polského Chełmu. Zde ho němečtí důstojnici, kteří se vrátili z operace Reinhard najali spolu s 200 až 300 Ukrajinci na vojenský výcvik k pomocné policii nacistického Německa.[2] Následně byl poslán do výcvikového oddělení SS koncentračního tábora Trawniki. V Trawniki byl vyškolen jako střelec Hiwi a odeslán do vyhlazovacího tábora Treblinka,[3] kde se stal NCO (Non Commissioned Officer), který dosáhl hodnosti Oberwacher. Byl jedním z přibližně 5 000 mužů v Trawniki, které SS-Hauptsturmführer Karl Streibel z operace Reinhard zaučoval do role popravčího holocaustu.[4] Střelci Hiwi, známý v němčině jako Trawnikimänner, byli rozmístěni do všech hlavních míst konečného řešení, rozšířených SS a Schupem, jakož i formacemi Ordnungspolizei. Německá policie pořádala zaokrouhlování uvnitř židovských ghett v Německem okupovaném Polsku a střílela všechny, kteří se pokusili uprchnout, zatímco Trawnikové prováděli rozsáhlé civilní masakry na stejných místech.[2] Byl to pro ně hlavní výcvik.[5] V březnu 1942 byl nasazen do ghetta v Lublinu. Během měsíce, do poloviny dubna 1942 bylo z ghetta v Lublinu převezeno přes 30 000 Židů do vyhlazovacího tábora v Bełżecu a dodatečně 4000 Židů do Majdanku.[6] Z Lublinu byl poslán do varšavského ghetta se svým praporem Sonderdienst (80 až 100 popravčími). Do Treblinky se vrátil někdy v září 1942,[3] kde do srpna 1943[7] vedl 200členné ukrajinské oddělení, které plynovalo přicházející vězně.[8]
Zpráva o sovětském výslechu obžalovaného Aleksandra Ivanoviče Yegera (narozený v roce 1918, Německo) obsahuje sekci věnovanou činnostem Fedorenka v exekučním táboře Treblinka v okupovaném Polsku (výňatek).
Útěk do Spojených států amerických
[editovat | editovat zdroj]Po skončení války opustil svou manželku a dvě děti, které zůstaly v Sovětském svazu, a čtyři roky žil jako válečný uprchlík v Západním Německu, kde v letech 1945–1949 pracoval pro Brity. V roce 1949 z Hamburku emigroval do Spojených států amerických, kde mu byl přiznán status trvalého pobytu podle zákona o vysídlených osobách. Zpočátku bydlel ve Filadelfii, ale později se usadil ve Waterbury v Connecticutu, kde našel zaměstnání jako dělník v kovodělnictví. Zde žil další dvě desítky let. Mezitím byl v Evropě označen jako možný válečný zločinec. Pozůstalí z Treblinky ho ze sbírky fotografií a dokumentů, které byly zabrány SS označili za strážce v táboře. V polovině 60. let bylo jeho jméno uvedeno na seznamu padesáti devíti válečných zločinců žijících ve Spojených státech amerických. Seznam byl sestaven v Evropě a Izraeli a předán Imigračnímu a naturalizačnímu úřadu Spojených států amerických.[9]
Americké občanství mu bylo uděleno v roce 1970. V polovině 70. let 20. století zahájili zástupci kongresu Joshua Eilberg a Elizabeta Holtzmannová řadu slyšení, která vedla Úřad pro vládní odpovědnost USA (GAO) k vyšetřování zpracování možných dat nacistických válečných zločinců. V důsledku toho byla v Imigračním a naturalizačním úřadu Spojených států amerických zřízena zvláštní jednotka pro soudní spory při vyšetřování nacistických válečných zločinců. Informace poskytnuté v 60. letech byly poskytnuty státnímu zástupci ministerstva spravedlnosti.[9]
Denaturalizační soud a vydání
[editovat | editovat zdroj]V roce 1978 byl zatčen a přiveden k denaturalizačnímu soudu ve Fort Lauderdale na Floridě. Na denaturalizačním slyšení v červnu 1978 byl po dobu tří dnů vyslýchán. Popřel, že vstupoval do části tábora, kde se nacházely plynové komory, ale připustil, že byl jednou vyslán na strážní věž s výhledem na tuto část tábora. Později ve svém svědectví dosvědčil, že někteří Židé z vlaků byli vybráni na práce a jiní šli do plynových komor.[10] Soudce Norman C. Roettger uvedl, že sám byl obětí nacistické agrese[11] a rozhodl, že státní zástupci neprokázali Feodorovu zločineckou činnost během pobytu v Treblince a tudíž mu bylo ponecháno občanství Spojených států amerických. Dne 21. ledna 1981, ale Nejvyšší soud Spojených států amerických tento rozsudek zrušil[12] a Feodor se v prosinci 1984 stal prvním nacistickým válečným zločincem, který byl deportován do Sovětského svazu.[13] Krymský soud v červnu 1986 ho uznal vinným z velezrady a účasti na hromadných popravách. Byl odsouzen k smrti zastřelením. Popraven byl v červenci 1987.[14]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Související články
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Feodor Fedorenko na anglické Wikipedii.
- ↑ a b Feodor FEDORENKO, Petitioner, v. UNITED STATES.. LII / Legal Information Institute [online]. [cit. 2019-10-12]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b BROWNING, Christopher. Ordinary Men. Reserve Police Battalion 101 and the Final Solution in Poland (1992). hampshirehigh.com [online]. Penguin Books [cit. 2019-10-12]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2018-09-17. (anglicky)
- ↑ a b WEBB, Chris. The Treblinka Death Camp: History, Biographies, Remembrance. [s.l.]: Columbia University Press Dostupné online. ISBN 9783838205465. (anglicky)
- ↑ Trawniki. encyclopedia.ushmm.org [online]. [cit. 2019-10-12]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Obóz. www.trawniki.hg.pl [online]. [cit. 2019-10-12]. Dostupné online.
- ↑ FISCHEL, Jack. The Holocaust. S. 58. books.google.com [online]. Greenwood Publishing Group, 1998 [cit. 2019-10-12]. S. 58. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ 16 Aug 1977, 30 - The Miami News at Newspapers.com. Newspapers.com [online]. [cit. 2019-10-12]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ The Atlanta Constitution at Newspapers.com. Newspapers.com [online]. [cit. 2019-10-12]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b Radical America - Vol 13 No 5 - 1979 - September October - Socialism - Antisemitism. Scribd [online]. [cit. 2019-10-12]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ BROWNING, Christopher R. Trial Materials. Holocaust Denial on Trial [online]. [cit. 2019-10-12]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2016-03-04. (anglicky)
- ↑ Bangor Daily News - Google News Archive Search. news.google.com [online]. Dostupné online.
- ↑ "Death camp guard stripped of citizenship", Montreal Gazette, 22. ledna 1981, str.69
- ↑ "Nazi death camp guard deported to Soviet Union", Gettysburg Times, 24. prosinec 1984, p1
- ↑ EATON, William J. Soviets Execute Ex-Nazi Guard Deported by U.S.. Los Angeles Times [online]. 1987-07-28 [cit. 2019-10-12]. Dostupné online.