Lennart Meri
Lennart Meri | |
---|---|
![]() Lennart Meri (1999) | |
2. Prezident Estonska | |
Ve funkci: 6. října 1992 – 8. října 2001 | |
Předseda vlády | Mart Laar Andres Tarand Tiit Vähi Mart Siimann |
Nástupce | Arnold Rüütel |
Ministr zahraničních věcí Estonska | |
Ve funkci: duben 1990 – březen 1992 | |
Předseda vlády | Edgar Savisaar Tiit Vähi |
Předchůdce | Olev Olesk (v exilu) |
Nástupce | Jaan Manitski |
Stranická příslušnost | |
Členství | nezávislý |
Rodné jméno | Lennart-Georg Meri |
Narození | 29. března 1929 Tallinn |
Úmrtí | 14. března 2006 (ve věku 76 let) Tallinn, ![]() |
Příčina úmrtí | rakovina mozku |
Místo pohřbení | Metsakalmistu |
Choť | Helle Meri |
Rodiče | Georg Meri |
Děti | Mart Meri |
Příbuzní | Hindrek Meri (sourozenec) |
Alma mater | Tartuská univerzita Lyceum Jansona de Sailly Jakob Westholm Gymnasium |
Profese | filmový režisér, diplomat, scenárista, překladatel, spisovatel, politik, historik a filolog |
Ocenění | zasloužilý spisovatel Estonské SSR (1979) rytíř Řádu slona (1994) Řád aztéckého orla (1995) Knight of the Seraphim (1995) velkokříž s řetězem Řádu bílé růže (1995) … více na Wikidatech |
Commons | Lennart Meri |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Lennart Meri (29. března 1929 Tallinn – 14. března 2006 Tallinn) byl estonský spisovatel, historik, filmový režisér a politik, který byl v letech 1992–2001 estonským prezidentem.
Dětství a studia
[editovat | editovat zdroj]Lennart Meri se narodil v Tallinnu jako syn estonského diplomata Georga Meriho a Alice-Brigitty Engmannové. Se svou rodinou opustil Estonsko ve velmi útlém věku a vzdělání tak získával v Berlíně, Paříži či Londýně. Se svou rodinou se nicméně nacházel v Estonsku v době počátku okupace země Sovětským svazem v červnu 1940. V roce 1941 byla Meriho rodina deportována na Sibiř a sdílela tak stejný osud jako tisíce dalších Estonců, Litevců a Lotyšů.
Během svého pobytu v exilu se Meri začal zajímat o další ugrofinské jazyky, které kolem sebe slyšel. Jeho zaujetí etnickou a kulturní spřízněností ugrofinské rodiny se později stalo častým námětem jeho prací. Meriho rodina léta na Sibiři přežila a žila i nadále v Estonsku. V roce 1953 dokončil Lennart Meri studium na Univerzitě v Tartu.
Profesní život
[editovat | editovat zdroj]Političtí představitelé Merimu nepovolili, aby pracoval jako historik, působil tedy jako dramatik ve Vanemuine, nejstarším divadle v Estonsku. Svou první knihu, která byla veřejností přijata velmi dobře, napsal po své cestě do pohoří Ťan-šan v centrální Asii a do pouště Karakum v roce 1958.
Jeho snímky byly sice v Sovětském svazu zakazovány, v západním světě však oceňovány. Ve finských školách byly jeho filmy a texty používány jako studijní materiály. V sedmdesátých a osmdesátých letech cestoval do oblasti Sibiře a sovětského dálného východu a své zkušenosti posléze sděloval v mnoha knihách, které byly v této době v Estonsku velmi populární. Díky svým vynikajícím jazykovým znalostem také často překládal zahraniční autory. V roce 1988 založil nevládní Estonský institut (Eesti Instituut) sloužící k prohlubování kontaktů se západem a k vysílání estonských studentů do zahraničí.
Politická kariéra
[editovat | editovat zdroj]Po prvních svobodných volbách v roce 1990 se stal ministrem zahraničních věcí. V této funkci se obklopil mladými vzdělanými lidmi, většinou anglicky hovořícími. Jeho snahou bylo vytvořit otevřený komunikační kanál směrem na západ a prezentovat Estonsko co nejlépe na mezinárodní scéně. 6. října 1992 byl zvolen druhým prezidentem Estonské republiky a 20. září 1996 byl znovuzvolen.
Osobní život
[editovat | editovat zdroj]Lennart Meri byl dvakrát ženatý. Z těchto manželství vzešly tři děti: synové Mart Meri (* 1959) a Kristjan Meri (* 1966) a dcera Tuule Meri (* 1985). Jeho následovníky jsou již také čtyři pravnuci.
Vyznamenání
[editovat | editovat zdroj]Stát | Stuha | Název | Datum udělení |
---|---|---|---|
![]() |
![]() |
Rytíř Řádu slona | 12. dubna 1994 |
![]() |
![]() |
Řádový řetěz Řádu státního znaku[1] in memoriam | 23. února 2008 |
![]() |
Řád státního znaku I. třídy[2] | 23. února 2006 | |
![]() |
Řádový řetěz Řádu kříže země Panny Marie[3] | 10. září 1995 | |
![]() |
![]() |
Velkokříž s řetězem Řádu bílé růže | 1995 |
![]() |
![]() |
Velkokříž Řádu čestné legie | 2001 |
![]() |
![]() |
Velkokříž Řádu islandského sokola | 1998 |
![]() |
![]() |
Rytíři velkokříže Řádu zásluh o Italskou republiku[4] | 22. května 1997 |
![]() |
Velkokříž Řádu jordánského obrození | 1993 | |
![]() |
![]() |
Velkokříž Řádu Vitolda Velikého[5] | 19. srpna 1997 |
![]() |
![]() |
Velkokříž s řetězem Řádu tří hvězd | 1996 |
![]() |
![]() |
Velkokříž Záslužného řádu Maďarské republiky | 1997 |
![]() |
Velkokříž Národního řádu za zásluhy[6] | 26. dubna 2001 | |
![]() |
![]() |
Velkokříž Řádu aztéckého orla | 1995 |
![]() |
![]() |
Velkokříž speciální třídy Záslužného řádu Spolkové republiky Německo | 2000 |
![]() |
![]() |
Rytíř velkokříže Řádu svatého Olafa | 1998 |
![]() |
![]() |
Rytíři Řádu bílé orlice[7] | 27. dubna 1998 |
![]() |
![]() |
Velkokříž Řádu prince Jindřicha[8] | 29. května 2003 |
![]() |
![]() |
Velkokříž Řádu Spasitele | 1999 |
![]() |
Rytíř Zlaté hvězdy svobody | 1997 | |
![]() |
![]() |
Rytíř Řádu Serafínů | 6. září 1995 |
Překlady
[editovat | editovat zdroj]- Kde je „ultima Thule“ (výňatky z Hõbevalge). Tvar 6, 1995, 14, s. 16–17. Přel. Vladimír Macura.
- Pod klenbou polární záře (Virmaliste väraval). Panorama, Praha 1983. Přel. Vladimír Macura.
- Z projevu estonského prezidenta ve výboru NATO 25. listopadu 1992. Baltika 1993, 8, s. 31–34. Přel. Richard Frič.
Památka
[editovat | editovat zdroj]V roce 2009 byl na jeho počest pojmenováno letiště v Tallinnu (Lennart Meri Tallinna lennujaam).
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Vabariigi President. www.president.ee [online]. [cit. 2019-07-12]. Dostupné online.
- ↑ Vabariigi President. www.president.ee [online]. [cit. 2019-07-12]. Dostupné online.
- ↑ Vabariigi President. www.president.ee [online]. [cit. 2019-07-12]. Dostupné online.
- ↑ Le onorificenze della Repubblica Italiana. www.quirinale.it [online]. [cit. 2019-07-12]. Dostupné online.
- ↑ Lietuvos Respublikos Prezidentė. grybauskaite1.lrp.lt [online]. [cit. 2019-07-12]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-08-08.
- ↑ Wayback Machine. web.archive.org [online]. 2016-03-04 [cit. 2019-07-12]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ Postanowienie Prezydenta Rzeczypospolitej Polskiej z dnia 27 kwietnia 1998 r. o nadaniu orderu.. prawo.sejm.gov.pl [online]. [cit. 2019-07-12]. Dostupné online.[nedostupný zdroj]
- ↑ ENTIDADES ESTRANGEIRAS AGRACIADAS COM ORDENS PORTUGUESAS - Página Oficial das Ordens Honoríficas Portuguesas. www.ordens.presidencia.pt [online]. [cit. 2019-07-12]. Dostupné online.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Lennart Meri na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Lennart Meri
- Životopis L. Meriho (estonská prezidentská kancelář)[nedostupný zdroj] (anglicky)
- Prezidenti Estonska
- Estonští politici
- Ministři zahraničních věcí Estonska
- Diplomaté Estonska
- Velvyslanci Estonska ve Finsku
- Estonští spisovatelé
- Estonští režiséři
- Překladatelé z ruštiny
- Estonští historikové
- Sovětští disidenti
- Překladatelé do estonštiny
- Absolventi Tartuské univerzity
- Nositelé řádového řetězu Řádu státního znaku
- Nositelé Řádu státního znaku I. třídy
- Nositelé řádového řetězu Řádu kříže země Panny Marie
- Nositelé velkokříže Řádu prince Jindřicha
- Nositelé velkokříže s řetězem Řádu bílé růže
- Nositelé velkokříže Řádu aztéckého orla
- Rytíři velkokříže s řetězem Řádu tří hvězd
- Nositelé velkokříže Řádu čestné legie
- Nositelé Velkokříže speciální třídy Záslužného řádu Německa
- Nositelé velkokříže Záslužného řádu Maďarské republiky
- Nositelé velkokříže Řádu islandského sokola
- Nositelé velkokříže Řádu Spasitele
- Rytíři Řádu slona
- Nositelé Řádu bílé orlice
- Rytíři velkokříže Řádu svatého Olafa
- Nositelé Národního řádu za zásluhy
- Nositelé Řádu Serafínů
- Rytíři velkokříže Řádu zásluh o Italskou republiku
- Nositelé velkokříže Řádu Vitolda Velikého
- Narození v roce 1929
- Narození 29. března
- Narození v Tallinnu
- Úmrtí v roce 2006
- Úmrtí 14. března
- Úmrtí v Tallinnu
- Zemřelí na nádor mozku
- Historikové 20. století