Petr Fink
Petr Fink | |
---|---|
![]() | |
Narození | 28. června 1867 Plasy |
Úmrtí | 13. března 1944 (ve věku 76 let) Holoubkov |
Povolání | učitel |
Národnost | česká |
Manžel(ka) | Terezie Finková-Čejková, Celestina Finková-Pospíšilová |
Děti | Pavel Fink |
Rodiče | Mikuláš Fink, Anna Finková-Soukupová |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Petr Fink (28. června 1867 Plasy-Horní Hradiště[1] – 13. března 1944 Holoubkov) byl český učitel a prozaik.
Život
[editovat | editovat zdroj]Narodil se v třetím manželství svého otce výminkáře Mikuláše Finka (1807) s Annou Soukupovou (1836) jako jediné dítě. Měl tři sourozence z prvního manželství otce s Marií Sinkulovou (1801–1838): Marii Vopatovou (1826), Josefa (1830), Jana (1834) a dva sourozence z druhého manželství otce s Marií Kočovou (1818): Vojtěcha (1843) a Václava (1849). Petr Fink byl dvakrát ženatý: nejdřív s Terezií Čejkovou (roku 1890) – měl čtyři děti: mj. Pavla (1891) a Aloise (1894). Po jejím úmrtí se 22. 8. 1917 oženil s Celestinou Pospíšilovou.
Základní vzdělání získal v Žebnici, Hodyni a v Kralovicích. Začal studovat reálné gymnázium v Plzni, ale přešel na učitelský ústav do Příbrami, maturoval roku 1886. Jako učitel vystřídal řadu obecných škol. Byly to postupně Cerhovice, Cheznovice, Svatá Dobrotivá a Hůrky, kde se r. 1905 stal řídícím učitelem. V této funkci působil také v letech 1919–1926 ve Svaté Dobrotivé. Po odchodu do důchodu žil v Rokycanech a v Holoubkově.[2]
Na místech, kde působil, patřil k organizátorům kulturního života. Byl dobrým amatérským hudebníkem, hrál na několik nástrojů a pro své žáky organizoval hudební kroužky. Vřelý vztah měl také k amatérskému divadlu. Přispíval do regionálních periodik články s pedagogickou tematikou. Napsal mnoho povídek, obrázků a črt, ke kterým ho tematicky inspirovaly vlastní životní zkušenosti ze školního prostředí a ze života drobných venkovských lidí. Nejednou jsou laděny do smířlivého humoru. Většina jeho beletristických prací však zůstala roztroušena v novinách, časopisech a příležitostných publikacích. Psal do Národních listů, z regionálních periodik publikoval ve Stráži podbrdské, Žďáru aj.[2]
Dílo
[editovat | editovat zdroj]Spisy
[editovat | editovat zdroj]- Růžové trny: žertovné obrázky z českých luhů – Pardubice: Jan Liebich, 1898
- Zaviněné hroby: román z ovzduší venkovského – Brno: Papežská knihtiskárna benediktinů rajhradských, 1900
- V lesním vzduchu: povídka pro mládež – ilustroval Karel Ladislav Thuma. Velké Meziříčí: Šašek a Frgala, 1901?
- Na strunách humoru: žertovné obrázky z českých luhů – Praha-Vinohrady: Jan Břetislav Hůrka, 1922
- Přes vlastní krev: rodinný román – Praha: Obrození, 1922
- Z denní lopoty: miniatury. Praha: Obrození, 1922
- Z lidské šachovnice: portréty – 1923[3]
- Výstřední svět – 1924[4]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Žebnice 14 | Porta fontium. www.portafontium.eu [online]. [cit. 2021-08-14]. Dostupné online.
- ↑ a b FINK Petr 28.6.1867-13.3.1944 – Personal. biography.hiu.cas.cz [online]. [cit. 2021-08-14]. Dostupné online.
- ↑ FRABŠA, František Salesius. Čeští spisovatelé dnešní doby. Praha: Lidová tribuna, 1923. 160 s. S. 30–31.
- ↑ KUNC, Jaroslav. Slovník soudobých českých spisovatelů. Krásné písemnictví v letech 1918–1945. Praha: Orbis, 1946. 1089 s. S. 164.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Petr Fink
- Petr Fink v Lexikonu české literatury v Digitální knihovně Akademie věd ČR
- MyHeritage: Petr Fink