Vojenská známka
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/df/Dog_tags.jpg/220px-Dog_tags.jpg)
Vojenská identifikační známka (česky též hovorově Vojenská psí známka dle anglického Dog tag) je malý tenký kovový plíšek s vyraženým jednoznačným identifikačním číslem, který mají vojáci obvykle zavěšen na krku. Známka slouží především k přesné identifikaci mrtvých nebo těžce raněných vojáků v poli během válečných operací. Její výhoda spočívala v tom, že i po mnoha letech bylo možno identifikovat tělesné ostatky mrtvého vojáka a řádně jej pohřbít i s jeho jménem a příjmením. Dnes jde však také o módní doplněk.
Historie
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c2/Vojensk%C3%A1_zn%C3%A1mka_%C4%8CSSR.jpg/220px-Vojensk%C3%A1_zn%C3%A1mka_%C4%8CSSR.jpg)
První vojenské známky se začaly používat již v druhé polovině 19. století a používají se dodnes v mnoha armádách světa. Dnes se jedná, mimo jiné, také o specifický sběratelský artikl.
Vzhled identifikačních známek se liší dle národu, jenž je používá. Nejčastější a nejznámější je americká verze. Za zmínku stojí například německá verze (Bundeswehr), kde se jedná o jeden kus, který je rozlomitelný na dvě poloviny.
Po úmrtí vojáka v boji se známka nebo její odlomitelná část snímá z řetízku a vkládá pod jazyk pro pozdější identifikaci, pokud to stav ostatků dovoluje. Na známky se obvykle napsalo jméno, příjmení, trvalé bydliště[zdroj?] a krevní skupina.
Československo a Česká republika
[editovat | editovat zdroj]V ČSSR byla kovová vojenská známka o rozměrech 30x15 mm vkládána na provázku do vojenské knížky.[1] Armáda ČR vybavuje české vojáky plíškem o rozměrech cca 25x15 mm, kde je uvedeno:
- příjmení a jméno (další příjmení nebo jména se uvádějí zkráceně za příjmením nebo jménem, pokud je nelze na osobní známce uvést v nezkrácené podobě),
- osobní číslo,
- označení státní příslušnosti podle mezinárodních standardů kódem CZE a
- krevní skupina.
Vojákovi se vydá sada osobní známky, kterou tvoří 2 stejné kusy osobní známky, 1 kus závěsného řetízku o délce 685 mm, 1 kus závěsného řetízku o délce 140 mm a 2 kusy chrániče. Osobní známka a řetízek jsou vyrobeny z korozivzdorné, žáruvzdorné, žáropevné a antialergické oceli, umožňující jejich sterilizaci a dekontaminaci. Voják v činné službě nosí vojenskou známku v sadě, a to tak, že řetízky jsou spojeny a na každém z nich je zavěšen 1 kus osobní známky. Voják v činné službě mimo stav ohrožení státu nebo válečný stav nosí sadu při sobě, nerozhodne-li služební orgán, že ji nosí na krku.[2]
Galerie
[editovat | editovat zdroj]-
Vojenská známka podle českého vzoru
-
Německá vojenská známka z dob první světové války
-
Vojenská známka jihoafrického námořnictva z dob druhé světové války
-
Ruská vojenská známka
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Identifikční známky v československé armádě [online]. Válka.cz [cit. 2020-11-03]. Dostupné online.
- ↑ Vyhláška ministerstva obrany č. 328/2016 Sb., o stanovení vzoru dotazníku, vzorů vojenských dokladů a nakládání s nimi a vzoru osobní známky a pravidel jejího nošení. In: Sbírka zákonů. 2016. Dostupné online. § 7. Ve znění pozdějších předpisů. Dostupné online.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu vojenská známka na Wikimedia Commons
- CrocodileTear: What's your name soldier? The big problems with WWII German identification tags na YouTube (anglicky)