VM i fodbold 1990
VM i fodbold 1990 FIFA World Cup 1990 | |
---|---|
Turneringsdetaljer | |
Værtsnation(er) | ![]() |
Dato(er) | 8. juni – 8. juli (31 dage) |
Antal hold | 24 (fra 5 forbund) |
Stadion(er) | 12 (i 12 værtsbyer) |
Endelige placeringer | |
Vinder ![]() | ![]() |
Andenplads ![]() | ![]() |
Tredjeplads ![]() | ![]() |
Fjerdeplads | ![]() |
Turneringsstatistik | |
Antal kampe | 52 |
Antal scoringer | 115 (2.21 pr. kamp) |
Tilskuere | 2.516.215 (48.389 pr. kamp) |
Topscorer(e) | ![]() |
Bedste spiller | ![]() |
Forrige sæson | VM i fodbold 1986 |
Næste sæson | VM i fodbold 1994 |
VM i fodbold 1990 blev afviklet i Italien, der dermed var vært for anden gang.
VM-titlen gik til Vesttyskland, der slog Argentina 1-0 i finalen. Dermed havde Vesttyskland også vundet VM-titlen tre gange på samme måde som Italien og Brasilien.
Hold
[redigér | rediger kildetekst]Følgende 24 hold, opdelt efter konføderation, kvalificerede sig til slutrunden. Den forsvarende verdensmester, Argentina, og værtslandet, Italien, var automatisk kvalificerede til slutrunden og deltog derfor ikke i kvalifikationen.
|
|
Se også kvalifikation til VM i fodbold 1990.
Dommere
[redigér | rediger kildetekst]41 dommere fra 34 lande dømte i turneringen. Dommere i kursiv blev kun brugt som assistenter under turneringen. Dommerne havde kun traditionelle sorte dommerdragter på for sidste gang under en VM-slutrunde i 1990 (en rød trøje blev dog brugt i to kampe i gruppe C, hvor Skotland havde deres navyblå trøjer på).
|
|
Resultater
[redigér | rediger kildetekst]Kvalifikation
[redigér | rediger kildetekst]Se kvalifikation til VM i fodbold 1990.
Indledende runde
[redigér | rediger kildetekst]De 24 hold blev inddelt i 6 grupper á 4 hold, der spillede alle mod alle. De to bedste hold fra hver gruppe samt de fire bedste treere gik videre til ottendedelsfinalerne.
Slutspil
[redigér | rediger kildetekst]Dato Kamp Res. Sted Tilsk. Ottendedelsfinaler 23.6. Cameroun
Colombia
2-1 efs. Napoli 50.026 23.6. Tjekkoslovakiet
Costa Rica
4-1 Bari 47.673 24.6. Argentina
Brasilien
1-0 Torino 61.381 24.6. Vesttyskland
Holland
2-1 Milano 74.559 25.6. Irland
Rumænien
0-0 efs. Genova 31.818 Irland videre efter 5-4 i straffesparkskonkurrence. 25.6. Italien
Uruguay
2-0 Rom 73.303 26.6. Spanien
Jugoslavien
1-2 efs. Verona 35.500 26.6. England
Belgien
1-0 efs. Bologna 34.520 Kvartfinaler 30.6. Argentina
Jugoslavien
0-0 efs. Firenze 38.971 Argentina videre efter 3-2 i straffesparkskonkurrence. 30.6. Italien
Irland
1-0 Rom 73.303 1.7. Vesttyskland
Tjekkoslovakiet
1-0 Milano 73.347 1.7. England
Cameroun
3-2 efs. Napoli 55.205 Semifinaler 3.7. Argentina
Italien
1-1 efs. Napoli 59.978 Argentina videre efter 4-3 i straffesparkskonkurrence. 4.7. Vesttyskland
England
1-1 efs. Torino 62.628 Vesttyskland videre efter 4-3 i straffesparkskonkurrence. Bronzekamp dømt af Joël Quiniou (Frankrig) 7.7. Italien
England
2-1 Bari 51.426 Finale dømt af Edgardo Codesal (Mexico) 8.7. Argentina
Vesttyskland
0-1 Rom 73.603
- efs.: efter forlænget spilletid.
Målscorer
[redigér | rediger kildetekst]
|
|
|
- Spillere som fik rødt kort under turneringen
Gustavo Dezotti
Ricardo Giusti
Pedro Monzón
Peter Artner
Eric Gerets
Ricardo Gomes
André Kana-Biyik
Benjamin Massing
Ľubomír Moravčík
Rudi Völler
Yoon Deuk-Yeo
Frank Rijkaard
Volodymyr Bezsonov
Khalil Ghanim
Eric Wynalda
Refik Šabanadžović
Stadioner
[redigér | rediger kildetekst]Kampene blev spillet på de 12 nedenfor nævnte stadioner.
By Stadion Kapacitet Milano Stadio Giuseppe Meazza 85.700 Rom Stadio Olimpico 81.000 Napoli Stadio San Paolo 74.000 Torino Stadio delle Alpi 68.000 Bari Stadio San Nicola 56.000 Verona Stadio Marc'Antonio Bentegodi 42.000 Firenze Stadio Comunale 41.000 Cagliari Stadio Sant'Elia 40.000 Bologna Stadio Renato Dall'Ara 39.000 Udine Stadio Friuli 38.000 Palermo Stadio La Favorita 36.000 Genova Stadio Luigi Ferraris 35.000
![]() | Denne artikel kan blive bedre, hvis der indsættes geografiske koordinater Denne artikel omhandler et emne, som har en geografisk lokation. Du kan hjælpe ved at indsætte koordinater i wikidata. |