Arutelu:Penitsilliin
Ilma selgituseta välja võetud.
Andres (arutelu) 18. aprill 2016, kell 22:34 (EEST)
Penitsilliiniravi treponematooside korral
[muuda lähteteksti]Süüfilise korral
[muuda lähteteksti]Eesti ravijuhend 2007
[muuda lähteteksti]Pikemalt artiklis Süüfiliseravi
Süüfiliseravi ja ravimid ning kestus varieeruvad ja olenevad nii süüfilise vormidest kui süüfilist põdevast patsiendist. Valikravimiks Eesti 2007 aasta vastava ravijuhendi kohaselt on parenteraalselt manustatav penitsilliin G (bensüülenitsilliin) või selle depoovorm bensatiinpenitsilliin.[1]
Anafülaktilise reaktsiooni korral penitsilliinile ei tohi süüfilise raviks manustada tsefalosporiine, sh tseftriaksooni. Samuti tuleks patsiente enne ravimikuuri alustamiset Jarischi-Herxheimeri reaktsiooni tekkimise võimalusest.
Eesti 2007 aasta ravijuhend toob ära võimalikud süüfiliseravi komponendid süüfilise vormide lõikes.
Esmase ja teisese süüfilise valikravimit Benzathini benzylpenicillinumi 2,4 mln TÜ lahustatuna lidokaiinilahuses ja süstituna i/m 1,2 mln TÜ ühekordselt mõlemasse tuharasse. Penitsilliini allergia korral: doxycyclinum 100 mg 2 korda päevas p/o 14 päeva; tetracyclinum 500 mg 4 korda päevas p/o 14 päeva; ceftriaxonum 1 gramm päevas i/m vi i/v 10 päeva või desensibiliseerida patsient ja ravida penitsilliiniga.
Latentse süüfilise ravi jagatakse kaheks varase latentse süüfilise ravi ja hilise latentse süüfilise ravi mille juurde liigitatakse ka täpsustamata kestusega süüfilis.
Laste esmase, teisese ja varase latentse süüfilise ravis kasutatakse aga Benzathini benzylpenicillinumi 50 000 TÜ/kg ühekordselt süstituna i/m mõlemasse tuharasse maksimaalselt 1,2 mln TÜ.
Esmase, teisese ja varase latentse süüfilisega haigete diagnoosile eelneva 90 päeva seksuaalpartnereid ravitakse meil võimlausel ka siis kui seroloogilised testid on negatiivsed ja süüfilise sümptomeid ei esine.
Varase latentse süüfilise valikravi on Benzathini benzylpenicillinumi 2,4 mln TÜ süstituna i/m 1,2 mln TÜ ühekordselt mõlemasse tuharasse. Penitsilliiniallergia korral kasutada süüfiliseraviks: doxycyclinum 100 mg 2 korda päevas p/o 14 päeva; tetracyclinum 500 mg 4 korda päevas p/o 14 päeva; ceftriaxonum 1 gramm päevas i/m vi i/v 10 päeva või desensibiliseerida patsient ja ravida penitsilliiniga. Hilise latentse süüfilise ja täpsustamata kestusega süüfilise valikravi: Benzathini benzylpenicillinumi 2,4 mln TÜ süstituna i/m 1,2 mln TÜ mõlemasse tuharasse 1., 8. ja 15. päeval. Alternatiivne ravi nimetatud süüfilise vormide korral: procaini benzylpenicillinum 1,2 mln TÜ 1 kord päevas i/m 17 kuni 21 päeva; benzylpenicillinum-natrium 1 mln TÜ 4 korda päevas i/m 21 päeva. Penitsilliiniallergia korral ravi: doxycyclinum 100 mg 2 korda päevas p/o 28 päeva; tetratsükliini 500 mg 4 korda päevas p/o 28 päeva.
Laste hilise latentse süüfilise ja täpsustamata kesusega süüfilise ravis kasutatakse Benzathini benzylpenicillinumi 50 000 TÜ/kg süstituna i/m mõlemasse tuharasse maksimaalselt 1,2 mln TÜ kolmel korral nädalaste intervallidega, kuuri maksimumdoosiks 7,2 mln TÜ.
Kolmandase gummatoosse ja kardiovaskulaarse süüfilise valikravi: Benzathini benzylpenicillinumi 2,4 mln TÜ süstituna i/m 1,2 mln TÜ mõlemasse tuharasse 1., 8. ja 15. päeval. Penitsilliiniallergia korral ravi: doxycyclinum 100 mg 2 korda päevas p/o 28 päeva; tetracyclinum 500 mg 4 korda päevas p/o 28 päeva.
Mõned spetsialistid aga on soovitanud ravida kardiovaskulaarset süüfilist neurosüüfilise raviskeemide järgi.
Neurosüüfilise ja süfiliitiliste silmakahjustuste valikravi: Benzylpenicillinum-natriumi 18 kuni 24 mln TÜ päevas (3 kuni 4 mln TÜ iga tunni järel) i/v 14 päeva, millele lisaks soovitavad paljud spetsialistid Benzathini benzylpenicillinumi 2,4 mln TÜ süstituna i/m 1,2 mln TÜ mõlemasse tuharasse 1 kord nädalas 3 nädala jooksul bensüülpenitsilliinravi järel. Kui esineb penitsilliiniallergia: cefriaxonum 2 grammi päevas i/m või i/v 14 päeva või desensibiliseerida patsient ja ravida penitsilliiniga.
- ↑ Aime Kangur, Airi Põder, Matti Maimets, Helgi Silm, Terje Kukk, Anneli Uusküla, Heli Rajangu, Tatjana Brilene, Kai Zilmer, Ivo Saarma, Helle Karro, Lee Tammemäe, Ferenc Szirko, Gennadi Timberg, Margus Punab, Riina Kallikorm, Seksuaalsel teel levivate infektsioonide Eesti ravijuhend 2007, I. Omandatud süüfilis, Eesti Arst 2007; 86 (10): 770–777, veebiversioon (vaadatud 11.04.2015)