Haloperidool
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/71/Haloperidol.svg/250px-Haloperidol.svg.png)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c8/Haloperidol-3D-vdW.png/250px-Haloperidol-3D-vdW.png)
Haloperidool on butürofenoonide rühma kuuluv tugevatoimeline antipsühhootikum.
Toimib tsentraalselt dopamiiniretseptorite antagonistina. Toimides mesokortikaalsesse koesse ja limbilisse süsteemi, avaldab luulude ja hallutsinatsioonide vastast toimet. Omab ka tugevat psühhomotoorset rahutust pärssivat toimet.
Imendub hästi ka suukaudsel manustamisel, mil plasmakontsentratsiooni maksimum saabub 2…6 tundi pärast manustamist. Lihasesisese manustamise korral saabub plasmakontsentratsiooni maksimum umbes 20 minuti möödudes.
Haloperidooli lammutamine (metabolism) toimub peamiselt maksas ja laguproduktid (metaboliidid) ei ole neuroleptiliselt aktiivsed. Eritumine toimub uriiniga (40%) ja väljaheitega (60%). Umbes 1 % eritub muutumatul kujul uriiniga.
Kasutatakse peamiselt psühhootiliste seisundite ravis: skisofreenia, bipolaarse häire maniakaalne faas, alkoholpsühhoos. Kõrvalnähtudest on sagedased ekstrapüramidaalsed häired.