Alfonso II (Napoli)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0e/Andrea_Guacialoti%2C_Alfonso_II_of_Aragon%2C_1448-1495%2C_Duke_of_Calabria_1458%2C_afterwards_King_of_Naples_1494-1495_%28obverse%29%2C_1481%2C_NGA_70396.jpg/250px-Andrea_Guacialoti%2C_Alfonso_II_of_Aragon%2C_1448-1495%2C_Duke_of_Calabria_1458%2C_afterwards_King_of_Naples_1494-1495_%28obverse%29%2C_1481%2C_NGA_70396.jpg)
Alfonso II (4. marraskuuta 1448 Napoli – 18. joulukuuta 1495 Mazara del Vallo)[1][2] oli Napolin kuningaskunnan kuningas vuosina 1494–1495.
Elämäkerta
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Alfonso II:n vanhemmat olivat kuningas Ferdinand I ja kuningatar Isabella.[2] Isä Ferdinand oli Napolin vuonna 1442 valloittaneen Aragonian kuninkaan Alfonso V:n (Napolin kuninkaana Alfonso I) avioton poika.[3] Alfonso II sai ensin Capuan ruhtinaan ja isänsä noustua vuonna 1458 valtaistuimelle Napolin kruununprinssille kuuluneen Calabrian herttuan arvon.[1][2] Alfonson opettajia olivat runoilijat Panormita ja Giovanni Pontano.[2] Alfonso nai vuonna 1465 Milanon herttuan Francesco Sforzan tyttären Ippolitan.[4]
Alfonso komensi vuosina 1478–1479 Napolin armeijaa Toscanassa, karkotti vuosina 1480–1481 turkkilaiset näiden miehittämästä Otranton satamakaupungista ja johti sotatoimia Venetsiaa vastaan Ferraran sodan aikana vuosina 1482–1484 sekä isäänsä vastaan suunnatun paronikapinan kukistamista vuonna 1486. Alfonso oli arkkitehtuurin tukija, ja Napolin kaupunkia uudistettiin 1480-luvulla hänen johdollaan suoristamalla teitä ja rakentamalla uusia kirkkoja sekä suihkulähteitä, jotka saivat vetensä akveduktista.[1]
Alfonso II tuli kuninkaaksi isänsä kuoltua tammikuussa 1494, jolloin Napolin kruunua itselleen vaatinut Ranskan kuningas Kaarle VIII oli lähestymässä armeijoineen. Kirkkovaltio tuki aluksi Napolia, mutta kiristyksen alaisena paavi Aleksanteri VI salli Ranskan armeijan marssia Kirkkovaltion alueen läpi, jolloin Napoli joutui uhatuksi.[3] Kun Alfonso ei kyennyt pysäyttämään ranskalaisia, hän luopui 23. tammikuuta 1495 kruunusta poikansa Ferdinand II:n hyväksi. Alfonso pakeni olivetaaniluostariin Sisilian Mazara del Valloon, jossa hän kuoli saman vuoden joulukuussa.[1] Ferdinand II kuoli jo seuraavana vuonna,[5] jolloin kuninkaaksi tuli Alfonson nuorempi veli Fredrik.[3]
Alfonso II:n tytär Isabella Aragonialainen oli Milanon herttuan Gian Galeazzo Sforzan puoliso. Kolmen avioliitosta syntyneen lapsen ohella Alfonsolla oli rakastajattarensa Trogia Gazzelan kanssa kaksi aviotonta lasta, Salernon ruhtinas Alfonso ja tytär Sancha.[4]
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b c d Alfonso II of Aragon (englanniksi) The Oxford Dictionary of the Renaissance (2003), Oxford Reference. Viitattu 30.9.2023.
- ↑ a b c d Raffaele Mormone: Alfonso II d'Aragona, re di Napoli (italiaksi) Dizionario Biografico degli Italiani (1960), Treccani. Viitattu 30.9.2023.
- ↑ a b c Risto Kari: Historian ABC: Kaikkien aikojen valtiot 4, s. 15–16. Tammi, Helsinki 2001.
- ↑ a b Ippolita (1446–1484) (englanniksi) Women in World History: A Biographical Encyclopedia (2002), Encyclopedia.com. Viitattu 30.9.2023.
- ↑ Ferdinand II (englanniksi) Encyclopædia Britannica Online. Viitattu 1.10.2023.
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfonso II (Napoli) Wikimedia Commonsissa
|