Dalmatika
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/eb/Dalm%C3%A1tica_elaborada_y_simple.svg/250px-Dalm%C3%A1tica_elaborada_y_simple.svg.png)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1b/Dalmatic.jpg/250px-Dalmatic.jpg)
Dalmatika (lat. tunica dalmatica) on nykyään läntisten kirkkojen, muun muassa katolisten ja anglikaanien käyttämä piispan ja diakonin liturginen vaate, joka muistuttaa ortodoksista stikaria.[1] Sitä käytetään myös jossain määrin Ruotsin kirkossa, kuten Upsalan tuomiokirkossa.[2] Diakonin käyttämänä dalmatika vastaa papin messukasukkaa. Aiemmin piispat pukivat dalmatikan messukasukan alle.
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5c/BentoXVI-48-11052007.jpg/250px-BentoXVI-48-11052007.jpg)
Dalmatikan alla käytetään albaa ja stolaa. Dalmatika on yleensä valmistettu samanlaisesta materiaalista kuin messukasukka. Se on alban mallinen, mutta lyhyempi, sen hihat ovat lyhyemmät kuin albassa ja sen sivuilla on halkiot helpottamassa päällepukemista.[3] Alkuaan dalmatika oli valkoinen ja se on väljähihainen, polvitaipseeseen saakka ulottuva vaate, jota kannetaan alban päällä. Se voi olla rikkaasti koristeltu Dalmatikan kaula-aukko on useimmiten pyöreä, joskus myös v-mallinen tai neliön muotinen kaula-aukko.[4] Hihansuissa, kaula-aukossa ja helmassa oli usein leveä kirjonta. Sitä koristaa kaksi, alkuaan punaista raitaa (clavi), jotka ulottuvat olkapäiltä dalmatikan helmaan edessä ja takana.[2]
Historia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Alun perin dalmatika oli lähinnä naisten (mutta myöhemmin enemmän myös miesten) käyttämä kokopitkä tunikamainen mekko antiikin Roomassa
Dalmatika oli suosittu erityisesti valtakunnan itäisissä osissa. Bysantin eli Itä-Rooman valtakaudella dalmatikan käyttö yleistyi entisestään kietaisuasujen eli miesten toogan ja naisten pallan käytännössä kadotessa.[5]
Bysantista vaate levisi myös Venäjälle, jossa siitä tuli ylimysnaisten asu. Kuvauksen mukaan puku oli pitkä ja vyöttämätön ja sen päällä pidettiin tuolloin avointa takkia. Dalmatikasta kehittyivät sitten myöhemmät ylimysnaisten parissa suositut mekot.[6]
Lännessä Dalmatikasta kehittyi keskiajan leveähihainen mekkomuoti.[7]
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ [1], Pieni tietosanakirja: Piispan puku
- ↑ a b Bengt Stolt: Kyrklig skrud enligt svenk tradition, s. 78. Diakonistyrelsens bokförlag, Stockholm, 1964. (ruotsiksi)
- ↑ Nils-Henrik Nilsson: Gudstjänst i svenska kyrkan. En praktisk handledning, s. 158. Svenska kyrkans församlingsnämnd ISSN 1101-3370, 1994. (ruotsiksi)
- ↑ Palvelkaa Herraa iloiten Jumalanpalveluksen opas. Suomen ev. lut. kirkon kirkkohallituksen julkaisuja 2009:9, s. 131. Kirkkohallitus Jumalanpalveluselämä ja musiikkitoiminta, 2009.
- ↑ Pukeutumisen historia : kietaisuasuista empiretyyliin / Lilli Koskimies, WSOY 1984.; Levantia: A woman of the high aristocracy
- ↑ Women's Clothing in Early Rus by Sofya la Rus, Mka Lisa Kies (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ Levantia: A woman of the high aristocracy (Arkistoitu – Internet Archive)