Ford Ka
Ford Ka on Fordin vuosina 1996–2021 valmistama A-segmentin automalli.
Ford Ka I (1996–2008)
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ford Ka I | |
---|---|
![]() |
|
Valmistustiedot | |
Valmistusmaa |
![]() ![]() ![]() |
Valmistaja | Ford |
Konserni | Ford Motor Company |
Valmistusvuodet | 1996–2008 |
Tuotantomäärä | 1 400 000 kpl |
Korimalli |
2-ovinen cabriolet 3-ovinen hatchback |
Luokka | A-segmentti |
Muotoilija | Pininfarina (StreetKa) |
Seuraaja | Ford Ka II |
Teknisesti samankaltaisia |
Ford Courier II Ford Fiesta IV Ford Puma |
Tekniset tiedot | |
Pohjalevy | Ford BE-2 |
Moottori | R4 |
Iskutilavuus | 1,3–1,6 l |
Teho | 60–95 hv |
Huippunopeus | 167–174 km/h |
Polttoaine | bensiini |
Vetotapa | etuveto |
Vaihteisto | 5-vaihteinen manuaali |
Mitat | |
Massa | 871 kg [1] |
Pituus | 3 620 mm [1] |
Leveys | 1 631 mm [1] |
Korkeus | 1 368 mm [1] |
Ensimmäisen sukupolven Ka esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 1996. Muotoilultaan tuotantomalli oli hyvin samanlainen kuin jo keväällä 1994 Geneven autonäyttelyssä nähty konseptiauto. Ka oli ensimmäinen Fordin New Edge Design -muotoilukieltä noudatteleva automalli. Mallin tekniikka perustui suurilta osin neljännen sukupolven Ford Fiestaan. Malliversioina olivat normaali kolmiovinen hatchback, urheilullinen SportKa (2003) ja kaksipaikkainen avomalli StreetKa (2006), jota valmisti Pininfarina Italiassa[2]. Auton pyöreät muodot ovat miellyttäneet erityisesti naisasiakkaita. Laatutasoltaan Ka ei ollut parhaimmasta päästä. Ensimmäisten vuosimallien autoja ovat vaivanneet etenkin ruosteongelmat ja nokka-akselin kuluminen.[3]
Vuoden 2000 Euro NCAP -kolaritestistä Ka sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.[4]
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/46/2006_Ford_SportKa_SE_1.6_Front.jpg/250px-2006_Ford_SportKa_SE_1.6_Front.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8c/Ford_StreetKa_%E2%80%93_Frontansicht%2C_3._M%C3%A4rz_2014%2C_D%C3%BCsseldorf.jpg/250px-Ford_StreetKa_%E2%80%93_Frontansicht%2C_3._M%C3%A4rz_2014%2C_D%C3%BCsseldorf.jpg)
Moottorina perusmalleissa oli 1,3-litrainen (60 hv) bensiinimoottori, joka perustui vanhaan, 1950-luvun lopulla suunniteltuun Kent-työntötankomoottoriin. Kyseinen moottori muistetaan parhaiten ensimmäisen sukupolven Escortista.[3] SportKassa ja StreetKassa oli 1,6-litrainen (95 hv) moottori. Voimansiirtona kaikissa malleissa oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto.
Perusvarustukseen kuului kuljettajan turvatyyny, ohjaustehostin, 13 tuuman teräsvanteet pölykapselein, Ford 1000 -stereot, käynnistyksenesto, kaksiosainen takaselkänoja ja raotettavat takasivuikkunat.
Color-mallissa oli lisäksi korinväriset ulkopeilit ja puskurit, sähköikkunat edessä, kuljettajan istuimen korkeussäätö, kierroslukumittari, pääntuet takana, nahkaverhoiltu vaihteenvalitsimen nuppi, säilytystaskut etuistuinten selkänojissa, kiillotetut kynnyslistat, keskuslukitus ja metalliväri.
Malliston huipulla oli Elegance, johon kuului Colorin lisäksi matkustajan turvatyyny, 14 tuuman kevytmetallivanteet, kauko-ohjattu keskuslukitus, lämmitettävät sähköpeilit, Ford 6000 -stereot, ilmastointi ja kromattu etusäleikön kehys sekä pakoputken pää.
SportKa- ja StreetKa-malleissa oli kaksi turvatyynyä, ABS-jarrut, sumuvalot, 16 tuuman kevytmetallivanteet, kauko-ohjattu keskuslukitus, Ford 6000 -stereot, urheiluistuimet, nahkaverhoiltu ohjauspyörä, alumiininen vaihteenvalitsimen nuppi ja murtohälytin.
ABS-jarruja Kahan alettiin tarjota lisävarusteena vuodesta 1997 alkaen. Vuodesta 2002 lähtien moottorina oli uudenaikaisempi 1,3 Duratec (69 hv), jossa ei ilmennyt aiemman moottorin tapaisia kulumisongelmia.[3]
Suomessa Ford Kan ainoa saman kokoluokan eli A-segmentin kilpailija oli aluksi Renault Twingo, sekin hieman suurempi. B-segmentin kilpailijoita olivat Opel Corsa, Volkswagen Polo, Renault Clio ja Fordin oma Fiesta, jonka ajo-ominaisuudet oli Helsingin Sanomien Olli Hakkaraisen mukaan saatu onnistunesti siirtymään Kahan.[1]
Vuonna 2005 ABS-jarrut tulivat pakollisiksi, ja myös Ford 6000 -stereot lisättiin Kan vakiovarusteeksi. Elegance-varustetaso jätettiin pois valikoimasta. Kojelautaan tehtiin muutoksia, matkustajan puolelle esimerkiksi tuli avattava hansikaslokero.
Ford Ka II (2008–2016)
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ford Ka II | |
---|---|
![]() |
|
Valmistustiedot | |
Valmistusmaa |
![]() |
Valmistaja | Ford |
Konserni | Ford Motor Company |
Valmistusvuodet | 2008–2016 |
Korimalli | 3-ovinen hatchback |
Luokka | A-segmentti |
Edeltäjä | Ford Ka I |
Seuraaja | Ford Ka+ |
Teknisesti samankaltaisia |
Fiat 500 Fiat Panda II Fiat Panda III Lancia Ypsilon II |
Tekniset tiedot | |
Pohjalevy | Fiat Mini |
Moottori | R4 |
Iskutilavuus | 1,2–1,3 l |
Teho | 69–75 hv |
Polttoaine |
bensiini diesel |
Vetotapa | etuveto |
Vaihteisto | 5-vaihteinen manuaali |
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8a/Ford_Ka_1.2_Digital_%28II%29_%E2%80%93_Frontansicht%2C_7._Juni_2011%2C_Mettmann.jpg/235px-Ford_Ka_1.2_Digital_%28II%29_%E2%80%93_Frontansicht%2C_7._Juni_2011%2C_Mettmann.jpg)
Toisen sukupolven Ka esiteltiin syksyllä 2008 Pariisin autonäyttelyssä. Auto perustuu alustaltaan ja tekniikaltaan vuotta aiemmin esiteltyyn Fiat 500:aan. 80 prosenttia autojen osista on yhteisiä, ja ne valmistettiin samalla tehtaalla Puolan Tychyssä. Auton ulkoasu noudattelee Kinetic Design -muotokieltä. Suunnittelujohtaja Jochen Tütingin mukaan Ford Kan ylläpitäminen mallina edellytti yhteistyötä Fiatin kanssa, koska Fordin tavoite mallille oli noin 100 000 kappaleen vuosimyynti, eikä ilman 300 000 kappaleen myyntitavoitetta olisi kannattavaa suunnitella uutta pikkuautoa.[5]
Vuoden 2008 Euro NCAP -kolaritestistä Ka sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.[6]
Moottorivaihtoehdot olivat Fiatilta peräisin olevat 1,2-litrainen (69 hv) bensiinimoottori ja 1,3-litrainen (75 hv) Multijet-turbodiesel.
Varustetasot olivat Suomessa Trend ja Titanium.
Trendin vakiovarustukseen kuului alun perin kaksi turvatyynyä (sivuturvatyynyt, turvaverhot ja ESP olivat saatavana lisävarusteina kaikkiin malleihin), ABS-jarrut, 14 tuuman teräsvanteet pölykapselein, kauko-ohjattu keskuslukitus, saattovalot, ohjaustehostin, sähköikkunat edessä, ajotietokone sekä lämmitettävät sähköpeilit ja etuistuimet.[7]
Titaniumissa oli lisäksi 15 tuuman teräsvanteet pölykapselein, manuaali-ilmastointi, kojelaudan helmenvalkoiset koristeosat, etusumuvalot, monitoimiohjauspyörä, edistyneempi ajotietokone, veluurimatot ja sisääntulovalot.[8]
Vuonna 2012 vakiovarustukseen lisättiin sivuturvatyynyt.
Lisäksi saatavilla on ollut erilaisia varustepaketteja, joilla autosta on voinut tehdä yksilöllisemmän näköisen:
- Grand Prix (2008–2012): punainen tai valkoinen normaaliväri, konepellin, katon ja takaluukun raidat, punavalkokankaiset istuimet, veluurimatot punaisilla tikkauksilla, nahkaverhoiltu käsijarrukahva, korinvärinen takaspoileri, 16 tuuman kevytmetallivanteet ja tummennetut takaikkunat.[9]
- Tattoo (2008–2012): tatuointikuviot katossa ja kyljissä, kuvioidut nahkaistuimet, nahkaverhoiltu käsijarrukahva, veluurimatot hopeisilla tikkauksilla, 15 tuuman kevytmetallivanteet ja tummennetut takaikkunat.[10]
- Digital (2008–2012): musta metalliväri, limevihreät konepellin, katon ja takaluukun raidat, musta-vihreäkankaiset istuimet, veluurimatot limevihreillä tikkauksilla, nahkaverhoiltu käsijarrukahva, kojelaudan vihreät koristeet, 15 tuuman kevytmetallivanteet ja tummennetut takaikkunat.[11]
- Grand Prix (2012–): aiemman sijaan: punainen normaaliväri / musta, harmaa, hopeinen tai valkoinen metalliväri, punamustakankaiset istuimet hiilikuitukuvioinnilla sekä kojelaudan ja ovenkahvojen hiilikuitukoristeet.[12]
- Metal-Ka (2011–): punainen tai valkoinen normaaliväri / musta, harmaa, hopeinen tai valkoinen metalliväri, mustat kangasistuimet, joissa krominväriset rengassomisteet, kojelaudan ja ovenkahvojen mustat koristeet, veluurimatot Ka-logoilla, nahkaverhoiltu käsijarrukahva, 15 tuuman kevytmetallivanteet ja kromatut ulko-ovenkahvat.[13]
Ford Ka+ (2014–2021)
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ford Ka+ | |
---|---|
![]() |
|
Valmistustiedot | |
Valmistusmaa |
![]() ![]() |
Valmistaja | Ford |
Konserni | Ford Motor Company |
Valmistusvuodet | 2014–2021 |
Muut nimet | Ford Figo |
Korimalli |
4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback |
Luokka | A-segmentti |
Edeltäjä | Ford Ka II |
Teknisesti samankaltaisia |
Ford B-Max Ford EcoSport II Ford Fiesta VI Ford Fiesta VII Ford Puma Ford Transit Courier Mazda2 (DE) |
Tekniset tiedot | |
Pohjalevy | Ford Global B-car |
Moottori |
R3 R4 |
Iskutilavuus | 1,0–1,5 l |
Polttoaine |
bensiini diesel |
Vetotapa | etuveto |
Vaihteisto |
5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen kaksoiskytkin |
Kolmannen sukupolven Ka esiteltiin konseptina Brasiliassa vuoden 2013 lopussa[14] ja varsinainen tuotantomalli keväällä 2014. Brasiliassa uusi Ka tuli myyntiin saman vuoden syksynä ja hieman myöhemmin Intiassa, jossa mallin nimi oli Ford Figo.[15] Euroopassa Ka esiteltiin kesäkuussa 2016, ja toimitukset alkoivat myöhemmin vuoden aikana. Auto on edeltäjästään poiketen viisiovinen,[16][17] ja se perustuu lyhennetylle Fiestan alustalle[15]. Ainoa moottorivaihtoehto Euroopassa oli 1,2-litrainen (85 hv) Duratec-bensiinimoottori.[17] Brasiliassa ja Intiassa saatavana oli myös neliovinen sedan.
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/00/2018_Ford_KA%2B_Zetec_1.0_Front.jpg/250px-2018_Ford_KA%2B_Zetec_1.0_Front.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b6/2018_Ford_KA%2B_Active.jpg/250px-2018_Ford_KA%2B_Active.jpg)
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Ka+ sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.[18]
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Ka-esite. Ford Motor Company Limited, 11/2008.
- Ka-esite. Ford Motor Company Limited, 7/2012.
Viitteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b c d e Hakkarainen, Olli: Fordin pikkuauto Ka on todellinen yllättäjä. Helsingin Sanomat, 19.10.1996, s. 70. Näköislehden aukeama (tilaajille).
- ↑ Automallien valmistusmaat – Ford-konserni Ajovalo.net. Viitattu 15.2.2016.
- ↑ a b c Käytetty: Ford Ka 1.3 -98. Auto Bild Suomi, 2011, nro 8.
- ↑ Ford Ka 2000 Euro NCAP. Viitattu 27.6.2015. (englanniksi)
- ↑ New Ford Ka transcends its Fiat origins Automotive News Europe. 8.12.2008. Viitattu 28.7.2015. (englanniksi)
- ↑ Ford Ka 2008 Euro NCAP. Viitattu 27.6.2015. (englanniksi)
- ↑ Esite 11/2008, s. 15.
- ↑ Esite 11/2008, s. 17.
- ↑ Esite 11/2008, s. 18–19.
- ↑ Esite 11/2008, s. 20–21.
- ↑ Esite 11/2008, s. 22–23.
- ↑ Esite 7/2012, s. 24–25.
- ↑ Esite 7/2012, s. 26–27.
- ↑ Ford Unveils All-New Global Small Car Concept in Brazil Ford Media Center. 13.11.2013. Ford Motor Company. Arkistoitu 26.3.2016. Viitattu 6.8.2016. (englanniksi)
- ↑ a b Ford preps new Ka for Europe Automotive News Europe. 29.1.2016. Viitattu 6.8.2016. (englanniksi)
- ↑ Big Value in a Small Package: All-New Ford KA+ Offers Outstanding Space, Economy and Driving Fun Ford Media Center. 8.6.2016. Ford Motor Company. Viitattu 6.8.2016. (englanniksi)
- ↑ a b Ford Ka sai peräänsä plussan: Samalla lisää ovia! Ilta-Sanomat. 5.8.2016. Arkistoitu 8.8.2016. Viitattu 6.8.2016.
- ↑ Ford Ka+ 2017 Euro NCAP. Viitattu 5.3.2017. (englanniksi)
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ford Ka Wikimedia Commonsissa