Giovanni Battista Tiepolo
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4e/Tiepolo%2C_Giovanni_Battista_-_Fresken_Treppenhaus_des_W%C3%BCrzburger_Residenzschlosses%2C_Szenen_zur_Apotheose_des_F%C3%BCrstbischofs%2C_Detail_Giovanni_Battista_Tiepolo_-_1750-1753.jpg/250px-thumbnail.jpg)
Giovanni Battista Tiepolo tunnettiin myös nimellä Gianbattista tai Giambattista Tiepolo (5. maaliskuuta 1696 Venetsia – 27. maaliskuuta 1770 Madrid) oli Venetsian koulukuntaan kuulunut taidemaalari, joka kuului rokokooajan merkittävimpiin.[1][2]
Tiepolo oli Gregorio Lazzarinin oppilas, mutta hänen merkittävimmät vaikuttajansa olivat kuitenkin Sebastiano Ricci, Federico Bencovich ja Giovanni Battista Piazzetta. Vaikutteet näkyvät hänen nuoruudentöidensä voimakkaissa valohämyissä. [2] Ensimmäisen suuren työnsä Iisakin uhraus Tiepolo sai valmiiksi 19-vuotiaana. Vuonna 1717 hän jätti Lazzarinin työhuoneen ja hänet otettiin Fraglian maalarikiltaan.
Tiepolo kohosi kuuluisuuteen freskoillaan. Niistä ensimmäiset olivat Venetsian Palazzon Sandin seinämaalaukset noin vuonna 1725. Sen jälkeen hän toteutti sarjan kirkollisia freskoja Udinen arkkihiippakuntaan. Näissä ilmenevät hänen tyylipiirteensä: värien puhtaus, valoisuus, voimakkaat perspektiivit, teatraalisuus ja hienostuneet henkilöhahmot. [2]
Suurimman maineensa Tiepolo saavutti Würzburgin linnan freskoilla, jotka hän teki yhdessä poikiensa Domenicon ja Lorenzon avustuksella. Freskoja on piispanpalatsin keisarinsalissa ja portaikossa. Portaikon freskon pinta-ala on peräti 677 m². Se on teatraalisen illusionismin huippusaavutus. [2]
Tiepolo palasi Venetsiaan vuonna 1753, jossa hänet nimitettiin vuonna 1756 Venetsian maalaus- ja kuvanveistoakatemian ensimmäiseksi johtajaksi. Vuonna 1762 hän hyväksyi Espanjan kuninkaan kutsun maalata freskosarja Madridin kuninkaalliseen palatsiin. [2]
Tiepolon tuotantoon kuuluu myös piirroksia. Niiden joukossa on karikatyyrejä ja croquis-luonnoksia. Hänen tuotannossaan on myös grafiikkaa: hän teki 36 tunnettua etsausta, jotka esittävät mielikuvituksellisia ja runollisia tapahtumia. [2]
Tiepolon vanhin poika Domenico Tiepolo (1727–1804) oli isänsä oppilas ja työtoveri.
Suomessa
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Giovanni Battista Tiepolon, samoin kuin Giovanni Domenico Tiepolon teoksia oli esillä Sinebrychoffin taidemuseossa 17.9.2020 – 10.1.2021. Näyttelyssä otsikolla Tiepolo – Venetsia Pohjolassa esitellään Tiepolojen taidetta laajasti Suomessa ensimmäistä kertaa. Näyttelyssä on maalauksia ja luonnoksia, sekä laaja valikoima piirroksia.
Sinebrychoffin taidemuseon kokoelmaan kuuluu Giovanni Battista Tiepolon varhainen teos Sabiinitarten ryöstö (noin 1718). Kyseessä on öljyväriluonnos, joka valmistelee samasta aiheesta tehtyä maalausta, joka on Pietarin Eremitaašissa.
Sinebrychoffin taidemuseon näyttely esittelee Tiepolo-maalausten omistajahistoriaa koskevat uudet tutkimustulokset. Tutkimustyön kuluessa on löytynyt merkittäviä arkistolähteitä, jotka täydentävät kuvaa kummankin teoksen vaiheista.[3]
Teoksia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Viimeinen illallinen, noin 1738, Desenzano del Garda, Santa Maria Maddalenan katedraali
- Neitsyt osoitti Filippo Nerin, 1739–1740, alttaritaulu, Camerino, San Filippon kirkko
- Apollo ja Marsyas, 1720–1722, öljy kankaalle, 100x135 cm, Venetsia, Akatemian galleria
- Marttyyri Pyhä Bartolomeus, 1722, öljy kankaalle, 167x139 cm, Venetsia, San Staen kirkko
- Bellerophon ja Pegasus, noin 1723, fresko, Venetsia, Palazzo Sandi
- Europan raiskaus, noin 1725, öljy kankaalle, 99x134 cm, Venetsia, Gallerie dell'Accademia.
- Abraham ja enkelit, noin 1730, öljy kankaalle, 140x120 cm, Venetsia, Scuola Grande di San Rocco
- Agar e Ismaele nel deserto, 1732, öljy kankaalle, 140x120 cm, Venetsia, Scuola Grande di San Rocco
- Educazione della Vergine, 1732, öljy kankaalle, Venetsia, Santa Maria della Favan kirkko
- Predica di Giovanni Battista, 1732–1733, fresko, 350x300 cm, Bergamo, Cappella Colleoni
- Decollazione del Battista, 1732–1733, fresko, 350x300 cm, Bergamo, Cappella Colleoni
- Trionfo di Zefiro e Aurora, 1734–1735, öljy kankaalle, 395x225 cm, Venetsia, Museo del Settecento Veneziano
- Antonio Riccobonon muotokuva, noin 1734, öljy kankaalle, 102x89 cm, Rovigo, Accademia dei Concordi, Palazzo Roverella, Venetsia
- Danae ja Jupiter, 1736, öljy kankaalle, Tukholma, yliopiston taidehistorian instituutti
- Pyhän Agathan marttyyriys, 1736, öljy kankaalle, Padova, Basilica del Santo
- Mannan putoaminen, 1740, öljy kankaalle, 10x5,5 m, Verolanuova, Basilica Romana Minore San Lorenzo
- Melchizedechin uhri, 1740, öljy kankaalle, 10x5,5 m, Verolanuova, Basilica Romana Minore San Lorenzo
- Paratiisin alttaritaulu, 1734, pääalttaritaulu, 383x236 cm, Kaikkien pyhien kirkko, Rovetta, Bergamo.
- Nousu Golgatalle, 1738–1740, Sant'Alvisen kirkko, Venetsia
- Madonna kirkkaudessa pyhien kanssa, 1737–1740, alttaritaulu, Sant'Alvisen kirkko, Venetsia
- Kuningatar Zenobia ja hänen sotilaansa, 1737–1740, öljy kankaalle, 261,4x365,8 cm, National Gallery of Art, Washington DC
- Flagellaatio, 1737–1740, Sant'Alvisen kirkko, Venetsia
- Pyhät Ermacora ja Fortunato, 1737, Ermacora ja Fortunaton kappeli, Udinen tuomiokirkko
- Antonion ja Kleopatran juhla, 1743, National Gallery of Victoria, Melbourne
- Antonio Riccobonon muotokuva, 1740–1745, Accademia dei Concordi, Rovigo
- Suojelija tarjoaa kuvataidetta keisari Augustukselle, 1745
- Pyhän Johanneksen piispan marttyyrimyrsky, 1745, Bergamon tuomiokirkko
- Antonio ja Kleopatra 1748
- Scena storica 1749–1750, öljymaalaus, Udinen linna
- Martirio di sant'Agata, 1750, öljy kankaalle, Berliini
- San Patrizio vescovo d'Irlanda, öljy kankaalle, Padova
- Ifigenian uhraaminen, 1757, öljy kankaalle, Vicenza, Villa Valmarana
- I santi Fedele da Sigmaringen e Giuseppe da Leonessa calpestano l'Eresia, 1752–1758, öljy kankaalle, Parma
- La morte di Giacinto, 1753–1754 (287x235) Madrid
- Pief Soderinin gonfalonieerin sisäänkäynti Firenzessä vuonna 1502, 1754, kangas, Rooma, Sveitsin suurlähetystö
- San Silvestro kastaa Constantinuksen, 1757–1759, öljy kankaalle, 324x172 cm, pääalttari, San Silvestron kirkko, Folzano, Brescia
- Santa Tecla vapauttaa Esten kaupungin rutosta, luonnos, 1758–1759, öljy kankaalle, 81,3x44,8 cm, Metropolitan Museum of Art, New York
- Santa Tecla vapauttaa Esten kaupungin rutosta, 1759, öljy kankaalle 675x390 cm, Este, Tuomiokirkko
- Pulcinellan keittiö, 1760–1770, öljy kankaalle, Cailleux-kokoelma, Pariisi
- Kultakorvainen Madonna, 1767–1770, öljy kankaalle, 62x49,5 cm, National Gallery of Art, Washington DC
- Pisani-perheen apoteoosi, 1761–1762, fresko, Villa Pisani, Stra, Venetsia
- Kristus oliivipuutarhassa, Padova
- Mars ja Venus, fresko, Pisani Morettan palatsi, Venetsia
- Veneretki Egyptiin, Museu Nacional de Arte Antiga, Lissabon
- Kristuksen ruumiin laskeminen hautaan, Museu Nacional de Arte Antiga, Lissabon
Kuvia teoksista
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]-
Madridin kuninkaan palatsin fresko, yksityiskohta.
-
Wurzburgin piispanlinnan kattofresko, 1699–1719.
-
Kleopatran juhla, 1743–1744.
-
Pyhän Agathan marttyyriys, del Santon basilika, Padova.
-
Conceptio immaculata, 1767–1768.
-
Marian taivaaseen astuminen, kattofresko.
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Virtual Uffici
- ↑ a b c d e f Otavan suuri ensyklopedia, 9. osa (Sukunimi – turbiini), s. 7145–7146, art. Tiepolo, Giovanni Battista. Otava, 1981. 951-951-1-05957-2.
- ↑ TIEPOLO – Venetsia Pohjolassa | Sinebrychoffin Taidemuseo www.sttinfo.fi. Viitattu 20.9.2020.
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Tiepolo Artcyclopediassa (englanniksi)
- The Metropolitan Museum of Art – Timeline of Art History: Giambattista Tiepolo (englanniksi)
|