Yrjö Vilhelm
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e8/Georg_Wilhelm_von_Brandenburg_und_Gemahlin_Manteltiger_Czwiczek.jpg/250px-Georg_Wilhelm_von_Brandenburg_und_Gemahlin_Manteltiger_Czwiczek.jpg)
Yrjö Vilhelm (saks. Georg Wilhelm); (3. marraskuuta 1595 Cölln an der Spree (Berliini), Brandenburg – 1. joulukuuta 1640 Königsberg, Preussin herttuakunta) oli Hohenzollern-sukuinen Brandenburgin vaaliruhtinas ja Preussin herttua vuosina 1619–1640. [1]
Suku ja koulutus
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Hänen vanhempansa olivat Juhana Sigismund, Brandenburgin vaaliruhtinas ja Preussin herttuatar Anna von Hohenzollern. Hänen äidinpuoleinen isoisänsä oli Preussin herttua Albrekt Friedrich. Hänellä oli seitsemän sisarusta, joista sisar Maria Elenoora avioitui Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolfin kanssa.
Avioliitto ja lapset
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Georg Wilhelm avioitui Elisabet Charlotte von der Pfalzin (1597–1660) kanssa vuonna 1616.[2] Elisabetin vanhemmat olivat vaaliruhtinas Friedrich IV von der Pfalz ja prinsessa Louise Juliana von Orania-Nassau. Hänen enonsa oli Vilhelm I Oranialainen. Hänen veljensä oli Böömin "Talvi-Kuningas" Friedrich V.[3]
Heille syntyi kolme lasta:[4]
- Louise Charlotte (1617–1676), avioitui Kuurinmaan herttua Jacob Kettlerin kanssa
- Friedrich Wilhelm (1620–1688), "Suuri vaaliruhtinas" Fredrik Vilhelm
- Hedwig Sophia (1623–1683), avioitui Hessen-Kasselin maakreivi Wilhelm VI:n kanssa
Vaaliruhtinas ja herttua
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Georg Wilhelm oli kalvinisti, mutta koetti pysyä ensin kolmikymmenvuotisen sodan ulkopuolella. Hänen roomalaiskatolinen neuvonantajansa Adam von Schwarzenberg suostutteli Georg Wilhelmin pysymään poissa taistelusta Pyhän Rooman keisarin ja Saksan protestanttisten ruhtinaiden välillä. Hänen puolueettomuutensa toi hänelle molempien osapuolten vihamielisyyden. Hänen hallintokauttaan leimasi sotivien osapuolten aiheuttama hävitys Brandenburgissa.[1]
Vaikka Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf oli Yrjön lanko, hän hyökkäsi Brandenburgiin vuonna 1631 ja painosti vastentahtoisen vaaliruhtinaan ruotsalaisten puolelle. Maa jaettiin kymmeneen osaan, joista jokaisen tuli maksaa "liittolaisille" 30 000 taaleria kuukausittain. Ruotsalaisten hävittyä Nördlingenin taistelun vuonna 1634 Yrjö koetti vetäytyä sodasta solmimalla keisarin kanssa rauhan.[1]
Tämän epäonnistuttua hän jätti Brandenburgin hallitsemisen neuvonantajilleen ja vetäytyi vuonna 1637 Königsbergiin, jossa vietti elämänsä viimeiset vuodet. Ruotsalaiset miehittivät Brandenburgia vuoteen 1641 asti käyttäen maan taloutta sodan rahoitukseen.
Perintö
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Georg Wilhelm jälkeen Brandenburgin vaaliruhtinaaksi tuli hänen poikansa, Fredrik Vilhelm, joka tunnettiin nimellä Suuri vaaliruhtinas.
Kirjallisuutta
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Childs, John: Warfare in the Seventeenth Century. Lontoo: Cassell, 2001. ISBN 0-304-36373-1.
Viitteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b c George William | Prussian Monarch, Elector of Prussia & Hohenzollern Dynasty | Britannica www.britannica.com. Viitattu 10.8.2024. (englanniksi)
- ↑ Person Page www.thepeerage.com. Viitattu 11.8.2024.
- ↑ Person Page www.thepeerage.com. Viitattu 11.8.2024.
- ↑ Person Page www.thepeerage.com. Viitattu 11.8.2024.
![]() |
Edeltäjä: Juhana Sigismund |
Brandenburgin vaaliruhtinas 1619–1640 |
Seuraaja: Fredrik Vilhelm |
![]() |
Edeltäjä: Juhana Sigismund |
Preussin herttua 1619–1640 |
Seuraaja: Fredrik Vilhelm |
|