Sveti Mauro
Sveti Mauro | |
---|---|
Sveti Mauro u Eufrazijevoj bazilici (treći s lijeva)
| |
Rođen | 3. stoljeće |
Preminuo | oko 304. Poreč |
Spomendan | 21. studenog |
Simboli | kruna mučenika u ruci |
![]() |
Sveti Mauro (Mavro, Mavar, lat. Maurus) (?, III.st. – ? Poreč, oko 304.), svetac i biskup, prvi poznati biskup Porečke biskupije.
Za Dioklecijanova progona mučen je i ubijen, te pokopan na starokršćanskom prigradskom groblju Cimare. Ostatci su mu preneseni u oratorij gradske crkve i položeni u kameni sarkofag u drugoj polovini 4. stoljeća. Na sarkofagu je uklesan natpis HOC CVBILE SANCTVM – CONFESSORIS MAVRI – NIBEVM CONTINET CORPVS… (Ovo sveto počivalište čuva čisto tijelo mučenika Maura…). Biskup Eufrazije prenio ih je u 6. stoljeću u novu baziliku i tom prigodom izrađen je mozaik s njegovim likom. Zajedno s ostatcima dalmatinskih i istarskih mučenika, njegove je moći 641. godine papa Ivan IV. smjestio u kapelu sv. Venancija u Lateranu. Predaja o njegovu mučeništvu pala je u zaborav, a u srednjem je vijeku počelo slavljenje istoimenog afričkog monaha koji je mučen u Rimu za cara Numerijana. Po predaji, njegovi su ostatci doplutali morem na obalu Poreča. Nesporazum je ispravljen nakon što je 1847. otkrivena ploča s natpisom o Mauru Porečkom. Sveti Mauro Porečki zaštitnik je grada Poreča.[1]
- I. Delehaye, Santi dell’ Istria e Dalmazia, AMSI, 1900, 16
- V. Premuda, Prilozi za literaturu hrvatskih glagoljskih spomenika, II, Služba sv. Mavra, Vjesnik Staroslavenske akademije u Krku, I, Krk 1913
- V. Štefanić i dr., Hrvatska književnost srednjeg vijeka, PSHK, 1, Zagreb 1969
- V. Saxer, L’Istria e i santi istriani Servolo, Giusto e Mauro nei martirologii e le passioni, AMSI, 1984, 32
- I. Petrović, Sveti Mavro Porečki u latinskoj i hrvatskoglagoljskoj hagiografskoj tradiciji, Croatica, 1996, 42–44 (Hercigonjin zbornik)
- D. Nežić, Porečki sveti Mavro i solinski prvokršćanski mučenici, u: Iz istarske crkvene povijesti, Pazin 2000.
- Životopis sv. Maura (Župa Uznesenja Blažene Djevice Marije, Katedrala Poreč)