Aszcídiák
Aszcídiák | ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Ernst Haeckel: Aszcídiák
| ||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||
Nem szerepel a Vörös listán | ||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||
| ||||||||
Szinonimák | ||||||||
Tethyoidea | ||||||||
Rendek | ||||||||
| ||||||||
Hivatkozások | ||||||||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Aszcídiák témájú kategóriát. |
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/05/Larva_ascidia-key.svg/220px-Larva_ascidia-key.svg.png)
1: Ingestionsöffnung;
2: Haftpapillen;
3: Pharynx (Kiemendarm);
4: Magen;
5: Darm;
6: Chorda dorsalis;
7: Neuralrohr;
8: Peribranchialraum;
9: Egestionsöffnung
Az aszcídiák (Ascidiacea) a gerinchúrosok (Chordata) törzsében az előgerinchúrosok (Tunicata) altörzsének egyik osztálya.
Származásuk, elterjedésük
[szerkesztés]A gerinctelenektől a gerincesek felé vezető fejlődési sor leszármazottai; ami főként lárváik felépítésén látható.
Megjelenésük, felépítésük
[szerkesztés]Lárvakorukban farkuk és gerinchúrjuk van.
A kifejlett állat testét tunicin tok veszi körül — ennek anyaga gyakorlatilag a növényi cellulózzal azonos.
Életmódjuk, élőhelyük
[szerkesztés]Tengeri állatok. Lárvakorukban szabadon úsznak; letelepedve elveszítik farkukat és gerinchúrjukat. Többségük helyben ülő — ezek között magányosak és telepesek is akadnak. Néhány faj felnőtt korában is szabadon úszó.
Szaporodása
[szerkesztés]Minden állatnak van hím és női ivarszerve is; utóbbiban nagy petéket termel. A megtermékenyítés belső, de két állat „dolgozik” együtt. A mozgékony, ebihal alakú lárvák addig úsznak, amíg megfelelő helyet nem találnak, ott aztán letelepednek, és kifejlett állattá alakulnak.
Források
[szerkesztés]- Magyar nagylexikon II. (And–Bag). Főszerk. Élesztős László, Rostás Sándor. Budapest: Akadémiai. 1994. 491. o. ISBN 963-05-6800-4