Meggyvágó
Meggyvágó | ||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||||
Magyarországon védett Természetvédelmi érték: 25 000 Ft | ||||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||||
Coccothraustes coccothraustes (Linnaeus, 1758) | ||||||||||||||||||||
Elterjedés | ||||||||||||||||||||
![]() Elterjedési területe
költőhely (nyáron)
egész éves
telelőhely
| ||||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Meggyvágó témájú médiaállományokat és Meggyvágó témájú kategóriát. |
A meggyvágó (Coccothraustes coccothraustes) a madarak osztályának verébalakúak (Passeriformes) rendjébe és a pintyfélék (Fringillidae) családjába tartozó faj.[1][2]
Rendszerezése
[szerkesztés]A fajt Carl von Linné svéd természettudós írta le 1758-ban, a Loxia nembe Loxia Coccothraustes néven.[3]
Alfajai
[szerkesztés]- Coccothraustes coccothraustes coccothraustes (Linnaeus, 1758) - Európa, Szibéria nyugati és középső része és Mongólia északi része
- Coccothraustes coccothraustes buvryi (Cabanis, 1862) - Afrika északnyugati része
- Coccothraustes coccothraustes nigricans (Buturlin, 1908) - Ukrajna déli része, a Kaukázus vidéke, északkelet-Törökország és észak- Irán
- Coccothraustes coccothraustes humii (Sharpe, 1886) - Kazahsztán déli része, Üzbegisztán keleti része és északkelet-Afganisztán
- Coccothraustes coccothraustes schulpini (H. Johansen, 1944) - Szibéria délkeleti része, északkelet-Kína és a Koreai-félsziget
- Coccothraustes coccothraustes japonicus (Temminck & Schlegel, 1848) - Kamcsatka, Szahalin, a Kuril-szigetek és Japán [2]
Előfordulása
[szerkesztés]Európa és Ázsia területén honos. Vándorlásai során eljut Alaszkába is. Lombos és elegyes erdők, parkok és gyümölcsösök lakója.
Kárpát-medencei előfordulása
[szerkesztés]Magyarországon rendszeresen fészkelő, állandó, de az állomány egy része elvonul.
Megjelenése
[szerkesztés]Testhossza 18 centiméter, szárnyfesztávolsága 29–33 centiméter, testtömege pedig 46–80 gramm. Feje nagy, nyaka rövid, termete tömzsi. Kékesfekete szárnyain fehér keresztszalag található. Feje fahéjszínű, háta gesztenyebarna, testalja ibolyaszínű. Fekete torokfoltja van.
![]() |
Életmódja
[szerkesztés]Magevő madár, elsősorban kemény magvak, vadcseresznye, galagonya, juhar, kökény és kőris terméseit és rügyeit fogyasztja, de megeszi a hernyókat is.
Szaporodása
[szerkesztés]![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a1/Coccothraustes_coccothraustes_MHNT.ZOO.2010.11_Gouvieux.jpg/263px-Coccothraustes_coccothraustes_MHNT.ZOO.2010.11_Gouvieux.jpg)
A fészket a tojó építi áprilisban. Fészekalja 5 tojásból áll, melyen 12-13 napig kotlik a tojó és a hím eteti őket. Kotlófoltja van, ami elősegíti a költést. A kikelés után a családok még hosszabb időt töltenek együtt.
Védettsége
[szerkesztés]A Természetvédelmi Világszövetség értékelése szerint jó kilátásokkal rendelkezik. Az európai állomány stabilnak mondható, Magyarországon védettséget élvez, természetvédelmi értéke 25 000 forint.
Hivatkozások
[szerkesztés]- ↑ A Jboyd.net rendszerbesorolása. (Hozzáférés: 2017. november 17.)
- ↑ a b Integrated Taxonomic Information System besorolása. (Hozzáférés: 2017. november 17.)
- ↑ Hand Books the Birds. (Hozzáférés: 2017. szeptember 19.)
Források
[szerkesztés]- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2017. november 17.)
- Az MME Monitoring Központ adatlapja