Szentbenedek
Szentbenedek (Mănăstirea) | |
![]() | |
Kornis kastély | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Történelmi régió | Erdély |
Fejlesztési régió | Északnyugat-romániai fejlesztési régió |
Megye | Kolozs |
Község | Mikeháza |
Rang | falu |
Községközpont | Mikeháza |
Irányítószám | 407397 |
Körzethívószám | +40 x64[1] |
SIRUTA-kód | 55197 |
Népesség | |
Népesség | 713 fő (2021. dec. 1.) |
Magyar lakosság | 10 (2011)[2] |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 267 m |
Időzóna | EET, UTC+2 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Szentbenedek témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Szentbenedek (románul Mănăstirea) falu Romániában, Erdélyben, Kolozs megyében.
Nevének eredete
[szerkesztés]Nevét Szent Benedek tiszteletére szentelt templomáról kapta.
Fekvése
[szerkesztés]Déstől 5 km-re délkeletre, a Kis-Szamos jobb partján fekszik.
Története
[szerkesztés]1308-ban Scenbenedek néven említik először. Várkastélyának romjai a Szamos jobb partján emelkedő dombon vannak. Valamikor bencés kolostornak épült, de 1592-ben felvonóhidas védelmi kastéllyá, erődítménnyé alakították.
A 17. század folyamán kapta meg jelenlegi formáját; többször bővítették, átalakították. Belsejének legérdekesebb része volt a magyaros ornamentikájú tiszafából faragott lépcsője és a reneszánsz ajtón át megközelíthető rajzos padlójú, festett gerendás nagyterme volt. Kaputornya 1720-ban épült. Kapuja felett a pálosok csensztohovai fekete madonnájának domborműve, kegyképe foglalt helyet.
Utolsó tulajdonosai gróf Kornis Károly és felesége, bethleni gróf Bethlen Berta voltak. A kastély utolsó lakója gróf Kornis Gabriella volt. A kastély utolsó felújítása 1886-ban volt, ezt gróf Kornis Viktor vezette. A kastély azóta pusztul.
A család 1945-ig lakta, az ún. öregkastély az államosítás után elhagyatva elpusztult, értékeit széthordták.
Az öregkastély helyreállítását az 1970-es években megkezdték, azonban a munka rövid időn belül megszakadt. Az épületek állaga ma is rohamosan romlik, az öregkastély nagy része ma már menthetetlen.
Az új kastélyban 2004-ben még a helyi iskola működött.
Alatta az út mellett 12. századi késő gótikus templom áll.
1910-ben 653, többségben román lakosa volt, jelentős magyar kisebbséggel. A trianoni békeszerződésig Szolnok-Doboka vármegye Dési járásához tartozott.
1910-ben épült meg egy a Kis-Szamosból kiágazó csatornán a Dés I. vízerőmű, majd az elcsatolás után, 1923-ban a főágon a Dés II.[3]
Népesség
[szerkesztés]2002-ben 737 lakosa közül 714 fő (96,9%) román, 23 (3,1%) magyar volt.[4] 2011-ben 708 lakosa volt.
Látnivalók
[szerkesztés]- Szent Kereszt felmagasztalása templom, 12. századi gótikus templom
- Szent Miklós ortodox templom a 18. századból
- Kornis-kastély
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Az „x” a telefonszolgáltatót jelöli: 2–Telekom, 3–RDS.
- ↑ Varga E. Árpád: Erdély etnikai és felekezeti statisztikái a népszámlálási adatok alapján, 1852–2011: Kolozs megye. adatbank.ro
- ↑ Dés I. és II. vízierőmű – Műemlékem.hu
- ↑ Varga E. Árpád: Erdély etnikai és felekezeti statisztikája, Népszámlálási adatok 1850–2002 között
Külső hivatkozások
[szerkesztés]- Német nyelvű leírás Archiválva 2009. július 5-i dátummal a Wayback Machine-ben
- Képek