Kizliaras
Kizliaras Кизляр | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Laiko juosta: (UTC+3) | |
Valstybė | ![]() |
Respublika | ![]() |
Įkūrimo data | 1735 m. |
Gyventojų | 48 237 |
Plotas | 32 km² |
Tankumas | 1 507 žm./km² |
Altitudė | −5 m |
![]() |
Kizliaras |
Kizliaras (rus. Кизляр, av. Гъизляр, БагIаршагьар) – miestas Rusijoje, šiauriniame Dagestane, prie Tereko deltos; rajono centras. Geležinkelio stotis, plentai į Chasavjurtą, Astrachanę, Krainovką. Tradicinio vyno gamybos ir vynmedžių auginimo krašto centras. Maisto (tame tarpe vyno, konjako gamybos), elektrotechnikos pramonė. Veikia krašto muziejus, Petro Bagrationo namas-muziejus[1], keleto universitetų padaliniai.
Kizliare gyvena daugiausia rusai, avarai, darginai, kumykai, lezginai.
Istorija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Vietovė gyvenama nuo seno. 1735 m. rusai Kizliare pradėjo statyti tvirtovę. Ji tapo svarbiu kariniu ir prekybiniu atramos tašku rusams užkariaujant Kaukazą ir veržiantis į Viduriniuosius Rytus. 1785 m. tapo miestu. Kizliare apsigyveno armėnai, gruzinai, osetinai, kiti Kaukazo krikščionys. Nuo XIX a. suklestėjo kaip vyno ir konjako, šilko gamybos, žvejybos centras.
Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 209