Eveni
Evenu sievietes tautastērpos 20. gadsimta sākumā | |
Visi iedzīvotāji | |
---|---|
21830 (2010) | |
Reģioni ar visvairāk iedzīvotājiem | |
Krievija | |
Valodas | |
evenu valoda, krievu valoda jakutu valoda | |
Reliģijas | |
šamanisms, pareizticība | |
Radnieciskas etniskas grupas | |
evenki, nanaji, oroči, ulči, mandžūri | |
Eveni (pašnosaukums: эвэсэл, vienskaitlī — эвэн) ir tauta Āzijā, viena no Krievijas Federācijas Tālo Austrumu un Galējo Ziemeļu tautām.[1] Apdzīvo pamīšus ar citām tautām plašu teritoriju taigas un mežatundras joslās no Jeņisejas rietumos līdz Kamčatkai austrumos un no Ziemeļu Ledus okeāna ziemeļos līdz Stanovojam dienvidos.[2]
Etnonīms
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6b/%D0%A0%D0%B0%D1%81%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%B5_%D1%8D%D0%B2%D0%B5%D0%BD%D0%BE%D0%B2_%D0%B2_%D0%94%D0%A4%D0%9E_%D0%BF%D0%BE_%D0%B3%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B4%D1%81%D0%BA%D0%B8%D0%BC_%D0%B8_%D1%81%D0%B5%D0%BB%D1%8C%D1%81%D0%BA%D0%B8%D0%BC_%D0%BF%D0%BE%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D1%8F%D0%BC%2C_%D0%B2_%25.png/240px-%D0%A0%D0%B0%D1%81%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%B5_%D1%8D%D0%B2%D0%B5%D0%BD%D0%BE%D0%B2_%D0%B2_%D0%94%D0%A4%D0%9E_%D0%BF%D0%BE_%D0%B3%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B4%D1%81%D0%BA%D0%B8%D0%BC_%D0%B8_%D1%81%D0%B5%D0%BB%D1%8C%D1%81%D0%BA%D0%B8%D0%BC_%D0%BF%D0%BE%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D1%8F%D0%BC%2C_%D0%B2_%25.png)
Līdz 20. gadsimta pirmajai pusei evenus dēvēja par lamutiem no evenku valodas lamu — ‘jūra’. Mūsdienu etnonīms ieviests 1930. gados no evenu pašnosaukuma, kas dažādi tiek tulkots kā ‘vietējais’, ‘šejienietis’, ‘no kalniem nokāpušais’. Ohotskas jūras piekrastes eveni sevi dēvē arī par oročiem — briežu cilvēkiem, bet par oročiem oficiāli sauc radniecīgu tautu Tatāru šauruma piekrastē.
Vēsture
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Līdz 17. gadsimta vidum eveni apdzīvoja Ohotskas jūras piekrasti un areālu līdz Verhojanskas grēdājam rietumos, Kolimas, Indigirkas un Omolonas baseinus. Krievu kolonistu ieceļošana un ar to saistītā epidēmiju izplatīšanās spieda evenus pārcelties uz Udas un Amguņas baseiniem dienvidos, kā arī uz korjaku un jukagiru zemēm ziemeļaustrumos līdz pat Kamčatkai. No 1930. līdz 1934. gadam Ohotskas jūras rietumu krastā pastāvēja Ohotskas Evenu nacionālais apvidus ar centru Nagajevas ciematā; likvidēts sakarā ar Daļstroja darbību.
Mūsdienās lielākā daļa no aptuveni 22 000 evenu dzīvo Sahas Republikā (ap 15 000). 1989. gadā Jakutijā nodibināja vienīgo evenu rajona līmeņa nacionālo administratīvo vienību — Evenu Bitantajas ulusu — 53 % no tā 2900 iedzīvotājiem ir eveni. Pavisam Sahas Republikā dažādos ulusos pastāv 20 nacionālo evenu naslegu (pagastu), vairāki kopīgi ar evenkiem un jukagiriem.
Magadanas apgabalā dzīvo ap 2555 eveni, Kamčatkas novadā — 1848 (no tiem 800 Bistrajas rajonā — bijušajā evenu nacionālajā rajonā), Čukotkas autonomajā apvidū — 1392, Habarovskas novadā — 1104.
Valoda
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Eveni runā tungusu valodu saimei piederošajā evenu valodā. Ap 50 % evenu brīvi pārvalda krievu valodu, 27 % uzskata to par dzimto valodu. Sadzīvē liela daļa Jakutijas evenu izmanto jakutu valodu. Rakstība evenu valodā kopš 1930. gadiem.
Atsauce
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]- ↑ «Eveni». Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 204. lpp.
- ↑ «Ассоциация коренных малочисленных народов Севера, Сибири и Дальнего Востока Российской Федерации. Эвены». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 26. janvārī. Skatīts: 2021. gada 7. martā.
|