|
Vispārīgā informācija
|
Skola, tradīcija
|
eksistenciālisms
|
Nozīmīgas idejas
|
Ich-Du un Ich-Es
|
Galvenās intereses
|
ontoloģija
|
Alma mater
|
Vīnes Universitāte
|
Ietekmējies no
|
Imanuels Kants, Sērens Kirkegors, Frīdrihs Nīče, Gustavs Landauers, Frīdrihs Heinrihs Jakobi, Ludvigs Feierbahs
|
Ietekmējis
|
Ludvigs Binšvangers, Emīls Brunners, Emanuels Levins, Gabriels Marsels, Francis Rozencveigs, Geršoms Šolems, Pauls Tillihs
|
Nozīmīgi darbi
|
Ich und Du (1923)
|
Valoda
|
vācu valoda
|
|
Martīns Būbers (vācu: Martin Buber, ivritā: מרטין בובר; dzimis 1878. gada 8. februārī, miris 1965. gada 13. jūnijā) bija Austrijā dzimis ebreju filozofs, kurš rakstīja vāciski. Eksistenciālisma formas — dialoga filozofijas (Dialogphilosophie) pamatlicējs.
Dzimis Vīnē reliģiozu ebreju ģimenē. Bērnību un jaunību pavadīja Ļvivā. Pievērsdamies filozofijas studijām. 20. gadsimta sākumā darbojās cionistu centrālās avīzes Die Welt redakcijā. Ieguva izglītību Vīnē, Berlīnē, Cīrihē, Leipcigā. 1923. gadā publicēja savu pazīstamāko darbu "Es un Tu" (Ich und Du). 1930. gadā kļuva par Frankfurtes Universitātes profesoru, atteicās no amata tūlīt pēc Ādolfa Hitlera nākšanas pie varas 1933. gadā. Līdz 1938. gadam, kad emigrēja uz Palestīnu, emigrācijā Šveicē. Līdz 1951. gadam pasniedza socioloģiju Jeruzalemes Universitātē. No 1960. līdz 1962. gadam — pirmais Izraēlas Zinātņu akadēmijas prezidents.