Bajkonur kosmodrom
Bajkonur kosmodrom | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
IATA: – ICAO: | |||
Basisdata | |||
Operatør | Roskosmos | ||
Betjener | Bajkonur | ||
Beliggenhet | Qızılorda | ||
Åpnet | 1955 | ||
45°57′53″N 63°18′18″Ø | |||
![]() Bajkonur kosmodrom 45°57′53″N 63°18′18″Ø | |||
Sjekk lokale AIP for siste oppdateringer |
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/96/Baikonur_from_top_2002.jpg/250px-Baikonur_from_top_2002.jpg)
Bajkonur Kosmodrom (russisk: Космодром Байконур, Kosmodrom Bajkonur, kasakhisk: Байқоңыр, Bajqongyr), også kalt Tjuratam, er verdens største og eldste fungerende rakettoppskytingsbase. Den ble opprinnelig bygget som et sovjetisk romsenter og er nå under russisk kontroll, selv om det ligger i Kasakhstan. Basen ligger omkring 200 km øst for Aralsjøen, på den nordre bredden til elva Syr-Darja, nær byen Tjuratam i den sør-sentrale delen av Kasakhstan.
Navnet Bajkonur ble valgt for å lure Vesten til å tro at området lå nær Bajkonur, en gruveby omtrent 320 km nordøst for romfartssenteret, i ørkenområdet nær byen Dzjezkazgan. Kosmodromens koordinater er 45°6′N 63°3′Ø.
Bajkonur var det viktigste anlegget i Sovjetunionens romprogram fra slutten av 1950-årene og igjennom 1980-årene. Kosmodromen har alt av nødvendig utstyr som trengs for oppskytning av både bemannede og ubemannede romfartøy. Bajkonur huser rakettene Sojuz, Proton, Tsyklon, Dnepr og Zenit. Stasjonen har også en viktig rolle i driften av Den internasjonale romstasjonen (ISS).
Romsenteret ble offisielt grunnlagt 2. juni 1955. Det ble opprinnelig bygd for oppskyting av langdistansemissiler og ble senere utvidet til også å håndtere romraketter. I nærheten av basen skjøt en by opp med leiligheter, skoler og forretninger for de som arbeidet på romsenteret. I 1966 fikk den bystatus og ble døpt Leninsk, men i 1995 ble den omdøpt til Bajkonur.
Mange historiske romferder er startet fra Bajkonur: Den første kunstige satellitten, Sputnik 1, ble sendt opp den 4. oktober 1957, den første bemannede romflygning med Jurij Gagarin den 12. april 1961, og den første kvinne i rommet, Valentina Teresjkova, i 1963. Her fant også Nedelinkatastrofen sted.
Driften av anlegget fortsatte også etter oppløsningen av Sovjetunionen i 1991, under beskyttelsen av Samveldet av uavhengige stater. 8. juni 2005 ratifiserte det russiske parlamentet en avtale mellom Russland og Kasakhstan om økt samarbeid om effektiv drift av Bajkonur. Avtalen forlenger også Russlands lån av stasjonen til 2050. Leiesummen er på 115 millioner amerikanske dollar per år.
På grunn av den lange uenigheten mellom Russland og Kasakhstan om leiesummen for lånet av kosmodromen, har russerne begynt å utvide Plesetsk kosmodrom i Arkhangelsk i Nord-Russland.
I fiksjon
[rediger | rediger kilde]- Baikonur Kosmodrom er tittelen på et skuespill av Christopher Grøndahl, der deler av handlingen er lagt til romsenteret i begynnelsen av 2020-årene.
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- Jordas endestasjon Dagbladet
- RussianSpaceWeb.com om Bajkonur (på engelsk)