Farmasøyt
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/de/Man_consults_with_pharmacist_%282%29.jpg/280px-Man_consults_with_pharmacist_%282%29.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1f/ApotekerHjorten.jpg/250px-ApotekerHjorten.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e4/Legenogapotekeren.jpg/250px-Legenogapotekeren.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6e/Galenoghippokrates.jpg/250px-Galenoghippokrates.jpg)
En farmasøyt (gr pharmakeutes) er en person som er utdannet i farmasi. Tittelen cand.pharm. (latin: candidatus / candidata pharmaciae) er fortsatt i bruk i en rekke land om en akademiker som har bestått embedseksamen i farmasi og tilsvarende dr.pharm om en person som har avlagt doktorgrad i faget. I dag tildeles kandidater med bestått eksamen bachelor- eller mastergrad.
Oppgaver
[rediger | rediger kilde]Farmasøyter har tradisjonelt tilberedt og utlevert legemiddel på ordre fra leger. Oppgaver tilknyttet pasientbehandling, i tillegg til klinisk praksis, medisineringsovervåking og legemiddelopplysning inkluderes nå i farmasiens fagfelt. Noen av disse oppgavene har i enkelte land blitt stadfestet med lov.
Historie
[rediger | rediger kilde]Adskillelsen av farmasøyten fra legen går tilbake til ca. 1170–1200 da det i byen Arles i Frankrike ble laget et dekret som påbød adskillelse av yrkene. I 1240 ble det utstedt en medisinalforordning for kongeriket Sicilia av Fredrik II (1194–1250) som skilte legeyrket og apotekeryrket.
Titler i Norge
[rediger | rediger kilde]Farmasøyter med femårig universitetsutdanning, dvs. mastergrad, kan bli autorisert som «provisorfarmasøyt», mens farmasøyter med treårig høgskoleutdanning kan få autorisasjon som «reseptarfarmasøyt». Det er kun mastergraden som oppfyller kravene til artikkel 44 av direktiv 2005/36/EC, og som i europeisk og i internasjonal sammenheng lar seg oversette til det engelske begrepet pharmacist. Farmasiutdanning i Norge har sin opprinnelse ved Universitetet i Oslo (den tidligere cand.pharm. utdanningen, 5-årig). I 1967 ble i Oslo reseptarhøgskolen opprettet som tilbød en kortere Universitets/høyskoleutdanning, reseptar. Reseptar er en profesjonsutdanning og tilbys ved høyskoler og noen universiteter. Det er likevel mulig å bygge på en bachelorutdanning fra en høyskole med en mastergrad ved å ta 2 år ( Bachelor fra universitet)/ 3-3,5 år (høyskole) tilleggsutdanning ved et universitet. Farmasiutdanning tilbys nå ved universitetet i Bergen (master), Tromsø (3 årig Bachelor/ 2 årig master), Oslo (master og bachelor) og i Namsos (høyskole) (bachelor). Apoteker er yrkestittelen for den som har det faglige og administrative lederansvaret for et apotek (jur. driftskonsesjonær), noe som krever mastergrad i farmasi, samt 2 års relevant yrkeserfaring.
Litteratur
[rediger | rediger kilde]- Olav Hamran Farmasøytene kapittel 5 i Profesjonshistorier Pax 2014 ISBN 9788253037523
- Sverre, Nic. Aagaard; Et studium av farmasiens historie Oslo 1982
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av apoteker
- EØS dokument om gjensidig anerkjennelse av profesjonelle kvalifikasjoner, Direktiv 2005/36/EC
- Regulerte yrker i EU, Reseptarfarmasøyt
- Endringar i autorisasjonstittelen for farmasøytar pdf
- Om autorisasjon
- International Pharmaceutical Federation
- Norges Farmaceutiske Forening
- Apotekarsocieteten Arkivert 10. juni 2007 hos Wayback Machine.
- Danmarks Apotekerforening
- Deutsche Pharmazeutische Gesellschaft
- Pharmaceutical Society of Australia
- Royal Pharmaceutical Society of Great Britain
- American Pharmacists Association
- Apotekforeningen
- Resepten som kommunikasjonsmiddel mellom lege og farmasøyt
- Internasjonale utdanningsinstitusjoner
- Senter for Farmasi UiB
- Farmasi UiO
- Farmasi UiT
- Reseptar HiO
- Reseptar HiNT
- Apoforsk