Gjermund Haugen
Gjermund Haugen | |||
---|---|---|---|
Født | 7. nov. 1914![]() | ||
Død | 25. sep. 1976![]() | ||
Beskjeftigelse | Musiker ![]() | ||
Nasjonalitet | Norge |
Gjermund Haugen (født 7. november 1914 i Heddal på Notodden, død 25. september 1976) var en spillemann fra Notodden i Telemark.
Gjermund Haugen var mest kjent for konsertspill, og fulgte tradisjonen etter Lars Fykerud i dette. I sin tid var han jevngod med Sigbjørn Bernhoft Osa, men hadde et annet temperament. Han var innadvent og lyrisk av natur. Han opptrådte første gang som 13-åring.
Haugen var den første som spilte hardingfele i en kirke i Norge, nærmere bestemt Heddal stavkirke. Han var grundig, men ble av og til noe uglesett av andre spilemenn, mest på grunn av slåttetolkninger og "konsert"-relatert framføring. Dette førte til at han av og til ble utsatt for ren sabotasje. Ved en anledning hadde noen skrudd ned alle strengene på fela hans da han skulle spille på kappleik. Han stemte i 20 minutter på scenen før han var klar, uten å si et ord om saken.
Han ønsket også å kunne minst en slått fra hvert tradisjonsområde for å kunne spille dem på demonstrasjonskonserter.
Gjermund Haugen vant landskappleiken åtte ganger (1936, 1937, 1946, 1947, 1949, 1950, 1952, 1953), og er sammen med Gunnulf Borgen således den mestvinnende hardingfelespiller på landskappleiken. Han ble hedret med Festspill-prisen i Bergen.[1]
Det ble avduket en minnestein over ham i 1980.
Haugen kom fra spillemannslekt på Heddal. Han forble ugift.
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ Aftenposten morgen - Nekrolog (1.10.1976, s.19)