Nitritt
Kildeløs: Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. (10. okt. 2015) |
Nitritt | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Systematisk (IUPAC) navn | |||||
dioxidonitrate | |||||
Identifikatorer | |||||
CAS-nummer | |||||
PubChem | |||||
ChemSpider | |||||
Kjemiske egenskaper | |||||
Formel | NO2- | ||||
Molar masse | 46,005 g/mol | ||||
Relatert | |||||
Andre lignende forbindelser | Salpetersyrling |
Nitritt har kjemisk formel NO2-. Den er giftig for dyr og planter, men dels føres det med vannbevegelsen bort fra de øverste jordlagene, og dels kan visse bakterier omsette ionene til nitrogengass. Derfor er nitrittskader sjeldne, med mindre ionene har nådd ned til grunnvannet. I så fall kan sårbare personer (især barn under to år) skades alvorlig av forgiftning med nitrosaminer som dannes i tarmen.
Nitritt brukes som konserveringsmiddel i matvareindustrien (hamburgerrygg, saltkjøtt, p��lser og annet kjøttpålegg). Ved behandling med nitritt beholdes en lyserød farge, som skjuler den grå tonen som oppstår når kjøttet oksideres.
Nitritt er også en relativt spesifikk og sensitiv markør for urinveisinfeksjon. Forekomsten av nitritt i urinen kan testes enkelt ved urinstix, som for eksempel Combur. I urin finnes naturlig nitrat, og mange bakterier som forårsaker urinveisinfeksjon har evnen til å omdanne nitrat til nitritt. Dette gjelder dog ikke for Pseudomonas species, enterokokker og stafylokokker, siden ingen av disse bakteriene kan redusere nitrat til nitritt. Statistisk sett er disse bakteriene mye sjeldnere forekommende ved urinveisinfeksjon enn f.eks. den vanlige E. coli, som kan omdanne nitrat til nitritt. Når man finner nitritt i urin, er det altså et relativt sikkert tegn på at man har urinveisinfeksjon, slik at det bør settes opp "Uricult" til dyrking som ved oppvekst av bakterier sendes inn til et mikrobiologisk laboratorium. Det er viktig å merke seg at en positiv nitrittest ikke sier noe om det foreligger faktisk bakterier i urinen, heller ikke hvilken type eller konsentrasjon – alt sammen forhold som er avgjørende for behandlingen.