Henri Alphonse Barnoin
Henri Alphonse Barnoin | |
Date personale | |
---|---|
Născut | [1] ![]() Paris, Île-de-France, Franța[2] ![]() |
Decedat | (57 de ani)[3] ![]() Clichy, Seine, Franța[3] ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Ocupație | pictor litograf[*] ![]() |
Limbi vorbite | limba franceză ![]() |
Activitate | |
Studii | Școala Națională Superioară de Arte Frumoase de la Paris ![]() |
Pregătire | Luc-Olivier Merson[*] , Émile Charles Dameron[*] ![]() |
Mișcare artistică | Q62090257[*] ![]() |
Premii | peintre officiel de la Marine[*] () ![]() |
Modifică date / text ![]() |
Henri Alphonse Barnoin (n. , Paris, Île-de-France, Franța – d. , Clichy, Seine, Franța) a fost un pictor francez născut la Paris în 1882.[5]
Biografie
[modificare | modificare sursă]![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8c/Henri_Barnoin_Animation_rue_Kereon_%C3%A0_Quimper.jpg/300px-Henri_Barnoin_Animation_rue_Kereon_%C3%A0_Quimper.jpg)
Tatăl lui Barnoin a fost artist, la fel ca și doi dintre unchii săi, și a studiat arta la École des Beaux Arts din Paris. Deși Barnoin a studiat inițial cu Luc-Olivier Merson(d), al doilea său profesor, Émile Dameron, a devenit o influență mai importantă asupra stilului său artistic, atrăgându-l pe Barnoin către impresionism. [5] Opera sa a făcut parte din evenimentul de pictură din cadrul competiției de artă de la Jocurile Olimpice de vară din 1928.[6]
El și-a expus pentru prima dată picturile la Salon des Artistes de Paris în 1909. A continuat să expună în mod regulat la acest Salon anual, câștigând o medalie de argint în 1921 și o medalie de aur în 1935. A ales să locuiască în Concarneau în 1919, fiind un vizitator frecvent al portului înainte de războiul din 1914–1918. Acolo a deschis un studio pe „Quai Pénéroff”, care a devenit un loc de întâlnire preferat pentru colegii artiști, toți inspirați de scenele luminoase și animate ale bărcilor de pescuit, ale piețelor din sat și ale mării. În 1926, Barnoin a devenit artist oficial al Marinei Franceze. Pe lângă picturile sale în ulei, a fost un pastelist renumit, căruia i-a plăcut să se joace cu efectul luminii pe o varietate de scene într-un stil post-impresionist. A murit la Paris în 1940.[7] Printre subiectele preferate ale lui Barnoin s-au numărat scenele marine, portuare și de coastă, mai ales pictate în decorurile bogate din Bretania. Acest lucru este exemplificat în pictura sa Port de pescuit, Concarneau, Bretania.[5]
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e4/39_82_FISHINGHAR.jpg/300px-39_82_FISHINGHAR.jpg)
Unele dintre cele mai faimoase lucrări ale lui Barnoin sunt Un port din Bretania, Plimbare în barcă, PIertarea Sfântului Fiacre, Bretania și Debarcarea pescuitului la Passage-Lanriec. Lucrările sale pot fi văzute în Musée du Faouet și Musée des beaux-arts din Quimper și la Musée des beaux-arts din Brest.[5]
Musée de Faouët, un muzeu dedicat expunerii picturilor artiștilor care au lucrat în Bretania, a avut o retrospectivă majoră a picturilor lui Henri Barnoin în 2006.
Galerie
[modificare | modificare sursă]-
O scenă de piață în Bretania
-
Scenă de piață în Place Saint-Corentin din Quimper.
-
Femei bretone la fântâna Sainte-Barbe din Le Faouët.
-
Piața de țesături din Faouët. Acest tablou se află în Musée du Faouët.
Referințe
[modificare | modificare sursă]- ^ a b RKDartists, accesat în
- ^ http://archives.paris.fr/s/4/etat-civil-actes/resultats/? Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ a b c http://archives.hauts-de-seine.fr/archives/aide-a-la-recherche/rechercher-par-thematiques/genealogie/dautres-sources-genealogiques/archives-en-ligne/ Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ RKDartists, accesat în
- ^ a b c d „Further biographical notes”. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ „Henri Barnoin”. Olympedia. Accesat în .
- ^ „Biographical notes”. Accesat în .
Lecturi suplimentare
[modificare | modificare sursă]- René Maurice, Trois artistes morbihannais: Arthur Midy, Henri Barnoin, Henri Moret, Imprimerie du Nouvelliste, Lorient, 1937
- Camille de Montergon, Histoire de Concarneau, Librairie E. Le Tendre, Concarneau, 1953
- Gérald Schurr și Pierre Cabanne, Dictionnaire des petits maîtres de la peinture, 2003 (ISBN: 2859173781 )
- Henri Belbeoch (prefață de Jacques Foucart), Les peintres de Concarneau, Editions Palantines, 1993 (ISBN|2950468551}})
- Gérald Schurr, Le Guidargus de la peinture, Les Éditions de l'Amateur, 1996 (ISBN: 2859172084 )
- Emmanuel Bénézit, Dictionnaire des peintres, sculpteurs, dessinateurs, graveurs, vol. 1, Gründ, 1999
- André Cariou, Les peintres de Pont-Aven, Editions Ouest-France, 1999 (ISBN: 273732517X )
- Jean-Marc Michaud, Henri Barnoin, Editions Le Télégramme, Brest (Finistère), 2006 (ISBN: 9782848331683 )
- Bernard Frélaut, La merveilleuse Bretagne des peintres, Georges Nael Éditeur, 2006 (ISBN: 2831303877 )