Hugo Klajn
Hugo Klajn | |
---|---|
![]() | |
Rođenje | Vukovar, Austro-Ugarska | 30. 9. 1894.
Smrt | 2. 12. 1981. (dob: 87) Beograd, SFR Jugoslavija |
Nacionalnost | Jugoslaven |
Etnicitet | Židov |
Državljanstvo | SFR Jugoslavija |
Zanimanje | ljekar, režiser |
Suprug/a | Stana Đurić-Klajn |
Djeca | Ivan Klajn |
Hugo Klajn (Vukovar, 30. 9. 1894 - Beograd, 2. 12. 1981), jugoslovenski liječnik i redatelj.
Hugo Klajn je rođen u Vukovaru 30. 9. 1894 u židovskoj obitelji koja je generacijama živjela u Hrvatskoj. Osnovnu i srednju školu završio je u Vukovaru. Studirao je medicinu u Beču slušajući predavanja Sigmunda Freuda. Diplomirao je 1919 godine. Nakon diplome preselio se je u Beograd, gdje se oženio Stanom Đurić. Između dva svjetska rata Klajn je radio kao liječnik u Beogradu, te prevodi i piše tekstove iz područja psihoanalize. Klajn je dao poseban doprinos proučavanju ratnih anksioznih poremećaja svojom studijom "Ratna neuroza Jugoslavena" iz 1945 godine.[1][2]
Nakon Drugog svjetskog rata, 1945 godine, postaje stalni redatelj Narodnog pozorišta u Beogradu. Režirao je niz kazališnih predstava u narodnim kazalištima Sarajeva, Niša, Skoplja, Mostara, Banja Luke i Splita. 1959 godine režirao je TV dramu "Dnevnik Anne Frank". Od 1949 bavi se pedagoškim radom na "Fakultetu dramskih umjetnosti u Beogradu" kao profesor kazališne režije, a od 1949 do 1952 godine predaje psihologiju. Svojom dvadesetogodišnjom praksom redatelja-analitičara, koju je prenosio na svoje učenike i pretočio u svoje djelo "Osnovni problemi režije", dr. Hugo Klajn je utro put mnogim generacijama koje i danas prate njegove radove. Tako da danas kada se govori o sistemu glume i režije, po kome se rukovode umjetničke škole u svijetu, govori se o "Stanislavski sistemu" i "Osnovnom problemu režije Klajn", a koji zajedno čine osnovu za obrazovanje novih generacija umjetnika poznatom pod imenom "Sistem Klajn-Stanislavski".[1][2]
U braku sa suprugom Stanom Đurić imao je sina Ivana Klajna, akademika i jezikoslovca.[1][2]
- "Nervi sistem" (1933.)
- "Abnormalnosti normalnih. Tri predavanja iz primenjene psihopatologije" (1936.)
- "Život dvočasovni: pozorišne kritike" (1957.)
- "Osamnaesti brimer Luja Bonaparte" (1960.)
- "Šekspir i čoveštvo" (1964.)
- "Uvod u psihoanalizu" (1964.)
- "Pojave i problemi savremenog pozorišta" (1969.)
- "Odabrana dela Sigmunda Frojda" (1973.)
- "Psihopatologija svakodnevnog života" (1981.)
- "Režija u amaterskom teatru: priručnik za amatere reditelje" (1992.)
- "Ratna neuroza Jugoslavena" (1995.)
- "Kir Janja" (1998.)
- ↑ 1,0 1,1 1,2 Nikolić, Aleksandar (18. 7. 2011). Ivan Klajn: Krleža me je učio tajnama fine književnosti. Blic. Preuzeto 23. 2. 2013
- ↑ 2,0 2,1 2,2 (en) The Mysterious Career Change of Hugo Klajn. CEEHM Network (24. 5. 2013). Preuzeto 23. 2. 2013