Limeta
Limeta | |
---|---|
![]() | |
Limeta, Citrus χ aurantifolia | |
Naučna klasifikacija | |
Carstvo: | Plantae |
Divizija: | Magnoliophyta |
Razred: | Magnoliopsida |
Podrazred: | Rosidae |
Red: | Sapindales |
Porodica: | Rutaceae |
Rod: | Citrus L. |
Limeta (arapski i francuskog lim)[1] je naziv za voće raznih rodova, promjera do 6 cm. Limete su obično kisele i dobar su izvor vitamina C. Često se dodaju različitim jelima, napitcima i mirisima. Rastu tijekom cijele godine, a nešto su manje i okruglije od limuna.
Vjeru je se da je limeta porijeklom iz Indije ili Malezije.[2] Limete su se počele uzgajati u Iraku[2] i Perziji,[2] prvi nasadi koji su bili namijenjeni trgovini zasađeni su u Babilonu, današnjem južnom Iraku.[2]
Hranjiva vrijednost po 100g | |
---|---|
Energija | 126 kJ |
Ugljeni hidrati | 11 g |
Šećeri | 1.7 g |
Vlakna | 3 g |
Masnoće | 0.2 g |
Bjelančevine | 0.7 g |
Voda | 88 g |
Vitamin C | 29 mg (48%) |
Procenti su relativni u odnosu na američke preporuke za dnevne potrebe odraslih osoba. Izvor: USDA baza podataka za namirnice |
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/24/LimeEssOil.png/220px-LimeEssOil.png)
Kako bi spriječili skorbut britanski su moreplovci u 19. stoljeću dobijali dnevno sljedovanje citrusa, u početku limuna, a kasnije limete.[3] Tek su kasnije otkrili da je količina vitamina C u limeti četiri puta manja od one u limunu, ali su ovo saznanje čuvali u najstrožoj tajnosti. Ipak su nastavili koristiti limetu jer im je bila dostupnija u njihovim kolonijama.
Ekstrakti i ulja limeta često se koriste u parfemima, sredstvima za čišćenje i za aromaterapiju.
Jedna od najraširenijih primjena limeta je u koktelima poput caipirinhe, mojita, daiquiria, margarite, cosmopolitana ili gimleta.
Kad se koža navlažena limetinim sokom izloži ultraljubičastom zračenju može se pojaviti fitodermatitis, koji može izazvati potamnjenje kože, otekline i pojavu mjehurića. Konobari koji često pripremaju koktele mogu zbog visoke koncentracije furanokumarina u limetama dobiti fitodermatitis.[4]
- Australske limete
- Australska pustinjska limeta (Citrus glauca)
- Australska prstasta limeta (Citrus australasica)
- Australska okrugla limeta (Citrus australis)
- Prava limeta (Citrus aurantiifolia)
- Obična limeta (Citrus × latifolia)
- Kvrgava limeta (Citrus hystrix)
- Limetka (Citrus × floridana), hibridi limete i kumkvata
- Crvena limeta, ili Krvava-Limeta
- Španjolska limeta (Melicoccus bijugatus)
- Slatka limeta (Citrus limetta)
- Divlja limeta (Adelia ricinella)
-
Plod i cvijet limete u južnoj Španjolskoj
-
Limeta na drvetu
-
Limeta iz roda Melicoccus
-
Limete u trgovini
-
Kriške limuna često se poslužuju uz razne napitke
- ↑ (en) Adrian Room (1986). A dictionary of true etymologies. Taylor & Francis. str. 101.
- ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 (en) Raichlen, Steven (August 2, 1992). „Small citruses yield tart juice, aromatic oils, big, fresh taste”. The Baltimore Sun. Arhivirano iz originala na datum 2014-01-13. Pristupljeno 10 kolovoza 2013.
- ↑ (en) State of knowledge about scurvy
- ↑ (en) L. Kanerva (2000). Handbook of Occupational Dermatology.. Springer. str. 318. ISBN 978-3-540-64046-2.