Marta z Betánie
Marta z Betánie | |
![]() Ježiš, Mária (pri nohách) a svätá Marta (vľavo) (Harold Copping) | |
Biografické údaje | |
---|---|
Úmrtie | 1. storočie |
Uctievanie | |
Atribúty | metla, kľúče, drak |
Patronát | gazdín |
Sviatok | 29. júl ( Rímskokatolícka cirkev (spomienka), 4. júl ( pravoslávna cirkev) |
Odkazy | |
![]() | Marta z Betánie (multimediálne súbory na commons) |
Svätá Marta alebo aj Marta z Betánie je biblickou postavou Nového zákona. Marta bola sestrou Lazára a Márie. Žili v dedine Betánia neďaleko Jeruzalema a priatelili sa s Ježišom, ktorý ich navštevoval. Marta je niekoľkokrát spomínaná v evanjeliách. Podľa Rímskeho martyrológia pripadá pamiatka svätej Marty na 29. júl.[1]
Marta v evanjeliách
[upraviť | upraviť zdroj]Počas Ježišovej návštevy v Betánii sa Mária posadila pri jeho nohách a počúvala jeho slová, zatiaľ čo Marta mala plné ruky práce s prípravou pohostenia pre hostí. Preto išla za Ježišom a žiadala ho, nech povie Márii, aby jej išla pomôcť. Ježiš jej ale nevyhovel, odpovedal: „Marta, Marta, robíš si starosti a trápiš sa pre mnoho vecí. Len jedného je treba. Mária volila dobre. Vybrala si to, o čo nepríde." (Lk 10, 41-42).
Druhýkrát sa o Marte píše v súvislosti so vzkriesením Lazára, keď vyznáva svoju vieru v Ježiša Krista. Keď ochorel jej brat Lazár, poslali o tom Ježišovi správu. Ten všal prišiel k nim do Betánie až štyri dni po pohrebe Lazára. Sestry sa o Ježišovom príchode dozvedeli, keď bol ešte pred dedinou, Mária, zdrvená žiaľom, zostala doma, avšak Marta mu bežala oproti:
„ | Keď Marta počula, že prichádza Ježiš, išla mu naproti. Mária zostala doma. Marta povedala Ježišovi: "Pane, keby si bol býval tu, môj brat by nebol umrel. Ale aj teraz viem, že o čokoľvek poprosíš Boha, Boh ti to dá." Ježiš jej povedal: "Tvoj brat vstane z mŕtvych." Marta mu vravela: "Viem, že vstane v posledný deň pri vzkriesení." Ježiš jej povedal: "Ja som vzkriesenie a život. Kto verí vo mňa, bude žiť, aj keď umrie. A nik, kto žije a verí vo mňa, neumrie naveky. Veríš tomu?" Povedala mu: "Áno, Pane, ja som uverila, že ty si Mesiáš, Boží Syn, ktorý mal prísť na svet." | “ |
– Ján 11, 20-27 |
O niekoľko veršov ďalej potom praktická Marta upozorňuje Ježiša, keď chce nechať otvoriť Lazárov hrob, že štyri dni pochovaný Lazár už zrejme dosť zapácha.
Šesť dní pred Veľkou nocou bol Ježiš v Betánii naposledy, pripravili mu večeru a Marta pri nej obsluhovala.
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/06/Tod_der_Martha_von_Bethanien_%28Di%C3%B6zesanmuseum_Rottenburg%29-WUS07629.jpg/210px-Tod_der_Martha_von_Bethanien_%28Di%C3%B6zesanmuseum_Rottenburg%29-WUS07629.jpg)
Po Ježišovom nanebovstúpení Marta s Máriou, Lazárom i inými Kristovými učeníkmi boli od Židov chýtení a daní na loď bez vesiel, aby na mori zahynuli. Božím riadením však všetci priplávali do Provensálska,[2] kde Marta neďaleko Marseilles založila kláštor, v ktorom žila 30 rokov až do svojej smrti. Podľa tradície bola pochovaná v Tarascone, nad jej hrobom bol postavený kostol, ktorý je jej zasvätený.
Legenda o drakovi
[upraviť | upraviť zdroj]Mesto Tarascone mala Marta oslobodiť od zlého draka. Drak nazývaný tarasque je popisovaný ako príšera so šiestimi nohami, ktoré sa podobajú medvedím, telom ako býk s korytnačím pancierom na chrbte a so šupinatým chvostom zakončeným jedovým bodcom ako u škorpióna. Hlavu mal leviu a uši konské. Kráľovi Tarasconu s celým jeho vojskom sa nepodarilo draka zabiť. Marta ho ale skrotila modlitbou a priviedla ho do mesta. Obyvatelia boli z draka tak vydesení, že ho v noci napadli a zviera, ktoré sa vôbec nebránilo, zabili. Marta potom predniesla kázanie, po ktorom sa mnoho ľudí obrátilo na kresťanstvo a ľutovalo, že draka zabili. Na jeho pamiatku premenovali mesto na Tarascon.
Každý rok v júni sa oslavuje pamiatka tejto udalosti sprievodom s maketou draka. Slávnosť je od roku 2008 zaradená na zoznam nehmotného dedičstva UNESCO.[3] V Španielsku sa figurína draka nazývaná tarasca nosí spolu s inými figurínami v sprievodoch na Božie telo.
Uctievanie
[upraviť | upraviť zdroj]Rímskokatolícka cirkev si pripomína sv. Martu 29. júla.[4] Pápež František upravil dekrétom z roku 2021 spomienku v tento deň. Slávi sa ako spomienka sv. Marty, Lazára a Márie.[5][6]
Svätá Marta je považovaná za patrónku usilovných gazdiniek.[7] Veriaci sa môžu modliť utorkovú novénu k sv. Marte.[7]
Po zvolení pápeža Františka sa stal známym Dom sv. Marty, hosťovský dom pre klerikov, v ktorom býva aktuálny pontifik.[8]
Uctievanie na Slovensku
[upraviť | upraviť zdroj]Svätej Marte je zasvätený rímskokatolícky kostol v Hrašovíku.[9]
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ CATHOLIC CHURCH. Martyrologium Romanum (2004). [s.l.] : [s.n.], 2004. Dostupné online.
- ↑ EKERT, František. Církev vítězná: životy Svatých a Světic Božích. 3. svazek. V Praze: Nákladem Dědictví sv. Jana Nepomuckého, 1896. 879 s. [Viz str. 311.]
- ↑ UNESCO - Géants et dragons processionnels de Belgique et de France [online]. ich.unesco.org, [cit. 2023-04-12]. Dostupné online. (po francúzsky)
- ↑ CATHOLIC CHURCH. Martyrologium Romanum (2004). [s.l.] : [s.n.], 2004. Dostupné online.
- ↑ Úpravy v liturgickom kalendári týkajúce sa 29. júla a troch učiteľov Cirkvi [online]. www.tkkbs.sk, [cit. 2023-04-12]. Dostupné online.
- ↑ Liturgický kalendár [online]. lc.kbs.sk, [cit. 2023-04-12]. Dostupné online.
- ↑ a b PAÚROVÁ, Ivanka. Utorková novéna sv. Marty [online]. 2020-07-29, [cit. 2023-04-12]. Dostupné online.
- ↑ A.S, Petit Press. Pápež sa do paláca nesťahuje, cíti sa dobre v Dome sv. Marty [online]. svet.sme.sk, [cit. 2023-04-12]. Dostupné online.
- ↑ Kostoly Slovenska [online]. www.kostolyslovenska.sk, [cit. 2023-04-12]. Dostupné online. Archivované 2023-03-06 z originálu.
Literatúra
[upraviť | upraviť zdroj]- SCHAUBER, Vera; SCHINDLER, Hanns Michael. Rok so svätými. Kostolné Vydrí : Karmelitánske vydavateľstvo, 1994. 702 s. ISBN 80-85527-75-8 (str. 389)
Pozri aj
[upraviť | upraviť zdroj]Iné projekty
[upraviť | upraviť zdroj]Commons ponúka multimediálne súbory na tému Marta z Betánie