Elbait
Elbait | |
![]() Elbait från Brasilien | |
Kategori | Mineral |
---|---|
Grupp | Silikater |
Strunz klassificering | 9.CK.05 |
Kemisk formel | Komplex aluminiumborsilikat [Na][(Li, Al)3][Al6][(OH)3 |
Färg | Grön, röd till rosa, blå, orange, gul, färglös |
Förekomstsätt | Prismatisk, något tvärstrimmig |
Kristallstruktur | Trigonalt |
Tvillingbildning | Enkla och flera tvillingar vanliga på {100} och {001} |
Spaltning | Svag/otydlig på {1120} och {1011} |
Brott | Subconchoidalt |
Hållbarhet | Spröd |
Hårdhet (Mohs) | 7,5 |
Glans | Glasaktig |
Refraktion | nω = 1,635 – 1,650 nε = 1,615 - 1,632 |
Ljusbrytning | Enaxlig (-); måttlig lättnad |
Dubbelbrytning | δ = 0,020 |
Dispersion | Svag till distinkt, r > v |
Pleokroism | Stark |
Transparens | Transparent till opak |
Specifik vikt | 2,9 - 3,2 |
Övrigt | Piezoelektriks och pyroelektrisk |
Referenser | [1][2] |
Elbait, även kallas litium-turmalin, ett natrium-, litium-, aluminiumborsilikat, med den kemiska sammansättningen Na(Li1.5Al1.5)Al6Si6O18(BO3)3(OH)4,[3] är ett mineral som tillhör den sexledade turmalingruppen.
Som en ädelsten är elbaite en önskvärd medlem av turmalingruppen på grund av variationen och djupet i dess färger och kvaliteten på kristallerna.
Bildning
[redigera | redigera wikitext]Elbait bildas i magmatiska och metamorfa bergarter och vener i samband med lepidolit, mikroklin och spodumen i granitpegmatiter; med andalusit och biotit i skiffer; och med molybdenit och kassiterit i massiva hydrotermiska ersättningsavlagringar.
Elbait är allokromatisk, vilket betyder att spårmängder av föroreningar kan färga kristaller, och det kan vara starkt pleokroiskt. Varje färg på regnbågen kan representeras av elbait, vissa uppvisar flerfärgad zonering. Mikroskopiska nålformade inneslutningar i vissa elbaitkristaller visar kattögoneffekt i polerade cabochoner.
Förekomst
[redigera | redigera wikitext]![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/28/Elbaite_at_Peabody.jpg/250px-Elbaite_at_Peabody.jpg)
Ursprungligen upptäcktes elbait på ön Elba, Italien 1913, och har fått namnet efter fyndorten. Mineralet har sedan dess hittats i många delar av världen och 1994 upptäcktes en stor fyndighet i Kanada, vid O'Grady Lakes i Yukon. Det förekommer tillsammans med bergarten petalit.
Elbait antas kunna ha ingått bland de tre mineralprover från Utö i Stockholms skärgård [4] som den svenske kemisten Johan August Arfwedson analyserade och där han 1817 för första gången i världen lyckades påvisa grundämnet litium.
Varianter
[redigera | redigera wikitext]- Färglös: achroit variant (från antikens grekiska άχρωμος (ákhrōmos) 'färglös')
- Röd eller rosa-röd: Rubellit-variant (från rubin)
- Ljusblå till blågrön: brasiliansk indikolitvariant (från indigo)
- Grön: Brasiliansk verdelit sort (från smaragd)
- Vattenmelonturmalin är en zonindelad sort med ett rödaktigt centrum omgivet av en grön yttre zon som liknar vattenmelonskal, uppenbar i tvärsnittsskivor av prismor, som ofta visar böjda sidor.
Bildgalleri
[redigera | redigera wikitext]-
Achroit
-
Rubellit
-
Indikolit
-
Verdelit
-
Vattenmelonturmalin
Se även
[redigera | redigera wikitext]- Lista över mineraler
Referenser
[redigera | redigera wikitext]- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Elbaite, 19 januari 2024..
- Databas Mindat.org [1]
Noter
[redigera | redigera wikitext]- ^ Elbaite. Mindat
- ^ Elbaite. Webmineral
- ^ ”IMA Mineral List with Database of Mineral Properties”. http://rruff.info/ima/.
- ^ Tyska Wikipedia
Externa länkar
[redigera | redigera wikitext]Wikimedia Commons har media som rör Elbait.