Таль Михайло Нехемійович: відмінності між версіями
[перевірена версія] | [очікує на перевірку] |
Виправлено джерел: 1; позначено як недійсні: 0.) #IABot (v2.0.9.2 |
Вилучив файл M.Tals-1.JPG, оскільки він був вилучений з Wikimedia Commons користувачем Materialscientist. Причина: per c:Commons:Deletion requests/Files in Category:Monument to Mikhail Tal. |
||
(Не показано 2 проміжні версії 2 користувачів) | |||
Рядок 14: | Рядок 14: | ||
}} |
}} |
||
{{Othernames|Таль#Прізвище{{!}}Таль}} |
{{Othernames|Таль#Прізвище{{!}}Таль}} |
||
'''Михайло Нехемійович Таль''' ({{lang-lv|Mihails Tāls}}, {{lang-ru|Михаил Нехемьевич Таль}}, *[[9 листопада]] [[1936]], [[Рига]] — †[[28 червня]] [[1992]], [[Москва]]) — радянський [[Шахи|шахіст]]. Восьмий [[Чемпіонат світу із шахів|чемпіон світу з шахів]] (1960—1961). 6-разовий чемпіон СРСР. Шаховий журналіст, головний редактор латвійського журналу «[[Шахс]]» у 1960—1970 роках. |
'''Михайло Нехемійович Таль''' ({{lang-lv|Mihails Tāls}}, {{lang-ru|Михаил Нехемьевич Таль}}, *[[9 листопада]] [[1936]], [[Рига]] — †[[28 червня]] [[1992]], [[Москва]]) — радянський [[Шахи|шахіст]]. Восьмий [[Чемпіонат світу із шахів|чемпіон світу з шахів]] (1960—1961). 6-разовий чемпіон СРСР. Шаховий журналіст, головний редактор латвійського журналу «[[Шахс]]» у 1960—1970 роках. |
||
== Кар'єра == |
== Кар'єра == |
||
Рядок 24: | Рядок 24: | ||
Спеціалісти відзначали агресивність, атакувальний стиль гри і вміння точно та швидко знаходити найкраще продовження у партії. |
Спеціалісти відзначали агресивність, атакувальний стиль гри і вміння точно та швидко знаходити найкраще продовження у партії. |
||
[[1959]] року Таль перемагає у турнірі претендентів (набравши 20 очок з 28) і отримує можливість зіграти матч за звання чемпіона світу проти [[Ботвинник Михайло Мойсейович|Михайла Ботвинника]]. Матч тривав з [[15 березня]] до [[5 травня]] [[1960]] року і закінчився перемогою латиського гросмейстера з рахунком 12½:8½ (+6 -2 =13). Завдяки цій перемозі Михайло Таль увійшов до історії шахів, як наймолодший «шаховий король» — коли він виборов титул, йому було тільки 23 роки. Лише у [[1985]] р. його рекорд побив 22-річний [[Каспаров Гаррі Кімович|Гаррі Каспаров]]. Того ж року Таль на першій шахівниці очолив збірну СРСР на [[Шахова олімпіада 1960|олімпіаді в Лейпцигу]], де показав результат 11 із 15 очок. |
[[1959]] року Таль перемагає у турнірі претендентів (набравши 20 очок з 28) і отримує можливість зіграти матч за звання чемпіона світу проти [[Ботвинник Михайло Мойсейович|Михайла Ботвинника]]. Матч тривав з [[15 березня]] до [[5 травня]] [[1960]] року і закінчився перемогою латиського гросмейстера з рахунком 12½:8½ (+6 -2 =13). Завдяки цій перемозі Михайло Таль увійшов до історії шахів, як наймолодший «шаховий король» — коли він виборов титул, йому було тільки 23 роки. Лише у [[1985]] р. його рекорд побив 22-річний [[Каспаров Гаррі Кімович|Гаррі Каспаров]]. Того ж року Таль на першій шахівниці очолив збірну СРСР на [[Шахова олімпіада 1960|олімпіаді в Лейпцигу]], де показав результат 11 із 15 очок. |
||
У той час чемпіон, який зазнав поразки, мав право на матч-реванш, яким і скористався Ботвинник — навесні [[1961]] року він повернув звання чемпіона. |
У той час чемпіон, який зазнав поразки, мав право на матч-реванш, яким і скористався Ботвинник — навесні [[1961]] року він повернув звання чемпіона. |
||
Рядок 32: | Рядок 32: | ||
У 1968 році він у чвертьфіналі матчів претендентів здолав югослава [[Светозар Глігорич|Светозара Глігорича]] (5,5:3,5), а в півфіналі програв [[Корчной Віктор Львович|Віктору Корчному]] (5,5:4,5). Наступні відбіркові цикли складалися для гросмейстера не настільки вдало і знову потрапити до матчів претендентів Таль зумів лише у [[1980]] році, коли у 1/4 фіналу програв [[Полугаєвський Лев Абрамович|Левові Полугаєвському]]. У [[1987]] році на турнірі претендентів, який проходив за круговою системою, поділив 4-5 місця з голландцем [[Ян Тімман|Яном Тімманом]]. Додатковий матч між ними закінчився з рахунком 3:3 і путівку отримав Тімман за додатковими показниками. |
У 1968 році він у чвертьфіналі матчів претендентів здолав югослава [[Светозар Глігорич|Светозара Глігорича]] (5,5:3,5), а в півфіналі програв [[Корчной Віктор Львович|Віктору Корчному]] (5,5:4,5). Наступні відбіркові цикли складалися для гросмейстера не настільки вдало і знову потрапити до матчів претендентів Таль зумів лише у [[1980]] році, коли у 1/4 фіналу програв [[Полугаєвський Лев Абрамович|Левові Полугаєвському]]. У [[1987]] році на турнірі претендентів, який проходив за круговою системою, поділив 4-5 місця з голландцем [[Ян Тімман|Яном Тімманом]]. Додатковий матч між ними закінчився з рахунком 3:3 і путівку отримав Тімман за додатковими показниками. |
||
[[Файл:M.Tals-1.JPG|міні|ліворуч|230пкс|Пам'ятник Михайлові Талю у [[Рига|Ризі]], відкритий [[2001]] року]] |
|||
Періодом найбільшого розквіту таланту Таля вважають кін. 1950-х — поч. 1960-х рр., коли він завоював титул чемпіона світу. [[Рейтинг Ело]] тоді ще не обчислювали, але врахувавши його партії проти найсильніших шахістів світу, фахівці дійшли висновку, що його тодішній рейтинг становив близько 2700. Після того, як у [[1970]] р. розрахунок ЕЛО став загальноприйнятою практикою [[ФІДЕ]], Таль перевершив своє досягнення 20-річної давності — після перемог на «Турнірі зірок» у [[Монреаль|Монреалі]] (+6=12-0, поділив перше місце з [[Карпов Анатолій Євгенович|Анатолієм Карповим]]) і на міжзональному турнірі у Ризі (+11=6-0 і перевага аж 2½ очка над другим) у [[1979]] році його рейтинг досягнув рекордних 2710. |
Періодом найбільшого розквіту таланту Таля вважають кін. 1950-х — поч. 1960-х рр., коли він завоював титул чемпіона світу. [[Рейтинг Ело]] тоді ще не обчислювали, але врахувавши його партії проти найсильніших шахістів світу, фахівці дійшли висновку, що його тодішній рейтинг становив близько 2700. Після того, як у [[1970]] р. розрахунок ЕЛО став загальноприйнятою практикою [[ФІДЕ]], Таль перевершив своє досягнення 20-річної давності — після перемог на «Турнірі зірок» у [[Монреаль|Монреалі]] (+6=12-0, поділив перше місце з [[Карпов Анатолій Євгенович|Анатолієм Карповим]]) і на міжзональному турнірі у Ризі (+11=6-0 і перевага аж 2½ очка над другим) у [[1979]] році його рейтинг досягнув рекордних 2710. |
||
Михайло Таль ставав одноосібним переможцем [[Чемпіонат СРСР із шахів|чемпіонату СРСР]] у [[1957]], [[1958]] і [[1972]] роках, ділив 1-2 місця у [[1967]], [[1974]] і [[1978]] рр. У складі збірної Радянського Союзу 8 разів ставав переможцем [[Шахова олімпіада|шахових олімпіад]]. Був учасником матчів «СРСР — збірна світу» у [[1970]] і [[1984]] роках. Виграв перший неофіційний чемпіонат світу з [[Швидкі шахи|бліц-шахів]] (1988). |
Михайло Таль ставав одноосібним переможцем [[Чемпіонат СРСР із шахів|чемпіонату СРСР]] у [[1957]], [[1958]] і [[1972]] роках, ділив 1-2 місця у [[1967]], [[1974]] і [[1978]] рр. У складі збірної Радянського Союзу 8 разів ставав переможцем [[Шахова олімпіада|шахових олімпіад]]. Був учасником матчів «СРСР — збірна світу» у [[1970]] і [[1984]] роках. Виграв перший неофіційний чемпіонат світу з [[Швидкі шахи|бліц-шахів]] (1988). |
||
Шахіст вів нездоровий спосіб життя — попри хворі [[нирки]] зловживав [[Алкоголь|алкоголем]] і щодня викурював по кілька пачок цигарок. Помер [[28 червня]] [[1992]] в [[Москва|Москві]] у 55-літньому віці. Похований на єврейському кладовищі Шмерля у [[Рига|Ризі]]. |
Шахіст вів нездоровий спосіб життя — попри хворі [[нирки]] зловживав [[Алкоголь|алкоголем]] і щодня викурював по кілька пачок цигарок. Помер [[28 червня]] [[1992]] в [[Москва|Москві]] у 55-літньому віці. Похований на єврейському кладовищі Шмерля у [[Рига|Ризі]]. |
||
=== Особисте життя === |
=== Особисте життя === |
Поточна версія на 00:52, 1 грудня 2023
Михайло Таль | ||||
---|---|---|---|---|
Оригінал імені |
латис. Mihails Tāls рос. Михаил Нехемьевич Таль | |||
![]() | ||||
Країна |
![]() ![]() | |||
Народження |
9 листопада 1936 Рига | |||
Смерть |
28 червня 1992 (55 років) Москва | |||
Титул |
Восьмий чемпіон світу з шахів Гросмейстер | |||
Піковий рейтинг |
2710 (1979)[1][2] | |||
Нагороди та відзнаки | ||||
Михайло Нехемійович Таль (латис. Mihails Tāls, рос. Михаил Нехемьевич Таль, *9 листопада 1936, Рига — †28 червня 1992, Москва) — радянський та латвійський шахіст. Восьмий чемпіон світу з шахів (1960—1961). 6-разовий чемпіон СРСР. Шаховий журналіст, головний редактор латвійського журналу «Шахс» у 1960—1970 роках.
Народився 9 листопада 1936 в Ризі у єврейській сім'ї[3]. Із самого дитинства показував математичні здібності, мав чудову пам'ять. Після першого класу пішов ��ідразу в третій. Навчившись грати в шахи у 10 років, вже у 13-річному віці включений до юнацької збірної Латвійської РСР. У 17-річному віці став чемпіоном республіки. Його багатолітнім тренером був Олександр Кобленц.
Отримав титул майстра у 1954 році. У 1957 р. 21-річний Таль стає чемпіоном СРСР. Перемігши у чемпіонаті СРСР 1958 року, шахіст отримує можливість змагатися у міжзональному турнірі за право стати претендентом на шахову корону. Того ж року він виграє міжзональний турнір і відзначається прекрасним результатом на шаховій олімпіаді 1958 у Мюнхені, підтвердивши високий клас гри.
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b1/Bundesarchiv_Bild_183-76052-0335%2C_Schacholympiade%2C_Tal_%28UdSSR%29_gegen_Fischer_%28USA%29.jpg/240px-Bundesarchiv_Bild_183-76052-0335%2C_Schacholympiade%2C_Tal_%28UdSSR%29_gegen_Fischer_%28USA%29.jpg)
Спеціалісти відзначали агресивність, атакувальний стиль гри і вміння точно та швидко знаходити найкраще продовження у партії.
1959 року Таль перемагає у турнірі претендентів (набравши 20 очок з 28) і отримує можливість зіграти матч за звання чемпіона світу проти Михайла Ботвинника. Матч тривав з 15 березня до 5 травня 1960 року і закінчився перемогою латиського гросмейстера з рахунком 12½:8½ (+6 -2 =13). Завдяки цій перемозі Михайло Таль увійшов до історії шахів, як наймолодший «шаховий король» — коли він виборов титул, йому було тільки 23 роки. Лише у 1985 р. його рекорд побив 22-річний Гаррі Каспаров. Того ж 1960 року Таль на першій шахівниці очолив збірну СРСР на олімпіаді в Лейпцигу, де показав результат 11 із 15 очок.
У той час чемпіон, який зазнав поразки, мав право на матч-реванш, яким і скористався Ботвинник — навесні 1961 року він повернув звання чемпіона.
Під час міжзонального турніру на о. Кюрасао у 1962 році Таль після 21-го туру змушений був залишити змагання через хворобу. У циклі 1964—1966 у чвертьфіналі матчів претендентів він переміг угорця Лайоша Портіша (5,5:2,5), у півфіналі — Бента Ларсена (Данія, 5,5:4,5), але у фіналі поступився радянському шахістові Борисові Спаському — 4:7.
У 1968 році він у чвертьфіналі матчів претендентів здолав югослава Светозара Глігорича (5,5:3,5), а в півфіналі програв Віктору Корчному (5,5:4,5). Наступні відбіркові цикли складалися для гросмейстера не настільки вдало і знову потрапити до матчів претендентів Таль зумів лише у 1980 році, коли у 1/4 фіналу програв Левові Полугаєвському. У 1987 році на турнірі претендентів, який проходив за круговою системою, поділив 4-5 місця з голландцем Яном Тімманом. Додатковий матч між ними закінчився з рахунком 3:3 і путівку отримав Тімман за додатковими показниками.
Періодом найбільшого розквіту таланту Таля вважають кін. 1950-х — поч. 1960-х рр., коли він завою��ав титул чемпіона світу. Рейтинг Ело тоді ще не обчислювали, але врахувавши його партії проти найсильніших шахістів світу, фахівці дійшли висновку, що його тодішній рейтинг становив близько 2700. Після того, як у 1970 р. розрахунок ЕЛО став загальноприйнятою практикою ФІДЕ, Таль перевершив своє досягнення 20-річної давності — після перемог на «Турнірі зірок» у Монреалі (+6=12-0, поділив перше місце з Анатолієм Карповим) і на міжзональному турнірі у Ризі (+11=6-0 і перевага аж 2½ очка над другим) у 1979 році його рейтинг досягнув рекордних 2710.
Михайло Таль ставав одноосібним переможцем чемпіонату СРСР у 1957, 1958 і 1972 роках, ділив 1-2 місця у 1967, 1974 і 1978 рр. У складі збірної Радянського Союзу 8 разів ставав переможцем шахових олімпіад. Був учасником матчів «СРСР — збірна світу» у 1970 і 1984 роках. Виграв перший неофіційний чемпіонат світу з бліц-шахів (1988).
Шахіст був всебічно обдарованою людиною, його феєрична особистість завжди була в центрі уваги. Таль був надзвичайно дотепним, його виступи і коментарі цінувалися не менш, ніж його красиві партії. Залюбки брав участь у всіляких експериментах, пов'язаних із шахами. Із його ім'ям пов'язано чимало міфів і легенд (наприклад про те, що він гіпнотизував суперників, примушував їх помилятися). Слабке здоров'я завадило гросмейстеру показати усе, на що він був здатен. Переніс низку хірургічних втручань. До того ж вів нездоровий спосіб життя — попри хворі нирки зловживав алкоголем і щодня викурював по кілька пачок цигарок. Помер 28 червня 1992 в Москві у 55-літньому віці. Похований на єврейському кладовищі Шмерля у Ризі.
Був одружений тричі. Син Георгій 1960 р.н. з 1989 року живе в Ізраїлі (м. Беер-Шева), працює стоматологом. Дочка Жанна, молодша від брата на 14 років, проживає у Німеччині[4].
Перший турнір відбувся 2006 року — на честь 70-ліття від дня народження гросмейстера. Відтоді він став щорічним і проходить у Москві[5].
Переможці:
- 2006 —
Петер Леко
- 2007 —
Володимир Крамник
- 2008 —
Василь Іванчук
На честь Таля названо Музей шахової слави у м. Еліста.
- Кузнецы чужого счастья. Газ. Неделя, 13—19 декабря 1976 г., с. 17.
- Не глядя на доску, не видя партнера. Газ. Неделя, 28 ноября — 4 декабря 1977 г., с. 21.
- ↑ edinburgh chess club(англ.)
- ↑ Рейтинги найсильніших шахістів (1970-1997) [Архівовано 2009-11-26 у Wayback Machine.](англ.)
- ↑ Михаил Таль // Когда оживают фигуры («Дело», 19 березня 2007) [Архівовано 25 жовтня 2007 у Wayback Machine.](рос.)
- ↑ Интервью с Георгием Талем («Чайка» № 10(69), 19 травня 2006) [Архівовано 24 жовтня 2007 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ В Москве стартовал Мемориал Таля (wek.ru, 20 серпня 2008) [Архівовано 28 грудня 2010 у Wayback Machine.] (рос.)
- Партії на chessgames.com [Архівовано 16 лютого 2009 у Wayback Machine.]
- Михаил Таль, «возмутитель спокойствия» («Еврейский журнал», 9 листопада 2007)(рос.)
- Шахматы: Энциклопедический словарь/ Гл. ред. А. Е. Карпов. — Москва: Советская энциклопедия, 1990. — С. 393—394
Чемпіони світу з шахів | ||
---|---|---|
До 1993 | ||
![]() ![]() | ||
1993–2006 | ||
За версією ФІДЕ | За версією ПША | |
Анатолій Карпов | Олександр Халіфман | Вішванатан Ананд | Руслан Пономарьов | Рустам Касимджанов | Веселин Топалов | Гаррі Каспаров | Володимир Крамник | |
Після 2006 | ||
Володимир Крамник | Вішванатан Ананд | Магнус Карлсен | Дін Ліжень |