Mezőkeszü
Mezőkeszü (Chesău) | |
A református templom | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Történelmi régió | Erdély |
Fejlesztési régió | Északnyugat-romániai fejlesztési régió |
Megye | Kolozs |
Község | Mócs |
Rang | falu |
Községközpont | Mócs |
Irányítószám | 407422 |
SIRUTA-kód | 58650 |
Népesség | |
Népesség | 313 fő (2021. dec. 1.) |
Magyar lakosság | 285 (2011)[1] |
Népsűrűség | 4,23 fő/km² |
Földrajzi adatok | |
Terület | 74 km² |
Időzóna | EET, UTC+2 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Mezőkeszü weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Mezőkeszü témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Mezőkeszü (románul: Chesău) település Romániában, Kolozs megyében.
Fekvése
[szerkesztés]Kolozsvártól 42 km-re keletre, Mócs, Magyarpalatka és Mezőgyéres közt fekvő település.
Története
[szerkesztés]Nevét 1312-ben Kezw néven említették először (Dl. 30 598). Későbbi névváltozatai: 1332-ben Kezev, Kezy, Gezev, Kezu.
A település – nevéből következtetve – a Keszi törzsbeli vitézek, utóbb várjobbágyok települése volt. 1312-ben már említették a Keszi-erdőt a Kamarás és Palatka közötti határ megvonásakor, 1334-ben pedig határjáráskor e helyen Wass Miklóst említették birtokosként. Az 1332–1335-ös pápai tizedjegyzék ugyancsak említette, mely szerint papja 1332-ben 16 új báni, 1333-ban 15 keresztes báni, 1334-ben 8 keresztes den, 9 kisden, 1335-ben 20 den pápai tizedet fizetett.
A középkorban lakossága római katolikus volt, mely a reformáció idején felvette a református vallást.
A trianoni békeszerződésig Kolozs vármegye Mocsi járásához tartozott.
Lakossága
[szerkesztés]1910-ben 682 lakosa volt, ebből 542 magyar, 96 román, 38 cigány és 6 német nemzetiségűnek vallotta magát.
2002-ben 362 lakosából 329 magyar, 33 román volt.
Látnivalók
[szerkesztés]- Református temploma már a 14. század közepén állt, román kori, a 15. század elején nagy mértékben átépítették, ekkor gótikus jegyeket is kapott. A templom legegyedibb része a reneszánsz díszítésű déli kapu. A keretén leveles, indás füzérdíszítés van, a párkány közepén és sarkain faragott angyalfejekkel. Stílusát tekintve észak-olaszországi hatást mutat, de két helyi mesterember munkája, mint azt a rajta levő felirat is elárulja: "Hanc postem fererunt fabricari Antonius Veres, Thomas Novai, 1521."
A templomnak még középkori emléke egy kőből készült keresztelőmedence.
Nevezetes esemény Mezőkeszün
[szerkesztés]A vidéket érintette az 1883-as mócsi meteorithullás, amely a Mezőség területén 9 falu térségében mintegy 300 kilogrammnyi meteoritanyagot hozott. Mócson és Vajdakamaráson kívül Mezőgyéres, Gyulatelke, Visa, Báré, Mezőkeszü, Magyarpalatka, Marokháza települést érintette a szóródási ellipszis.
Ismert emberek
[szerkesztés]- Itt született 1883. december 10-én Járai István, a nagyenyedi Bethlen Gábor Kollégium igazgató-pedagógusa, publicista.
Hivatkozások
[szerkesztés]- ↑ Varga E. Árpád: Erdély etnikai és felekezeti statisztikái a népszámlálási adatok alapján, 1852–2011: Kolozs megye. adatbank.ro
Források
[szerkesztés]- Léstyán Ferenc: Megszentelt kövek: A középkori erdélyi püspökség templomai I–II. 2. bőv. kiadás. Gyulafehérvár: Római Katolikus Érsekség. 2000. ISBN 973-9203-56-6
- Györffy György: Az Árpád-kori Magyarország történeti földrajza III. (Akadémia, 1987) ISBN 963 05 3613 7