Хартман фон Ауе
Хартман фон Ауе Hartmann von Aue | |
![]() Изображение на Хартман фон Ауе в Манески кодекс (ок.1300) | |
Роден | 1160 г. |
---|---|
Починал | 1210 г. |
Професия | поет, рицар-минезингер |
Националност | ![]() |
Хартман фон Ауе в Общомедия |
Хартман фон Ауе (на немски: Hartmann von Aue) (ок.1168-ок.1210) е сред първите по значение немски рицари-минезингери.
Живот
[редактиране | редактиране на кода]За живота на Хартман се знае малко. Посещава манастирското училище в Райхенау, където получава добро образование и познания по латински език, нещо необичайно за рицарите от онова време. По собствените му сведения става слуга и доверено лице на благородник от Швабия.
Творби
[редактиране | редактиране на кода]![](http://178.128.105.246/host-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9b/Codex_Manesse_185r.jpg/260px-Codex_Manesse_185r.jpg)
Първата поетическа творба на Хартман фон Ауе е една жалбена „Книжица“ (ок.1180), в която душата и тялото водят диалог за чувствата – тук по френски маниер се представя рицарското схващане за любовта и страданието. С ранния си епос „Ерек“ (ок.1185) Хартман фон Ауе става първосъздател на немския дворцов роман в стихове. Възгледите на поета за моралното „престъпление и наказание“, за житейската „вина и изкупление“ намират израз в поетическата легенда „Грегориус или Добрият грешник“ (ок.1187).
През 1189 – 1191 г. Хартман участва в Третия кръстоносен поход на Фридрих Барбароса и става автор на пропити от религиозна мистика кръстоносни песни. Около 1195 г. създава най-прочутата си творба – новелата в стихове „Бедният Хайнрих“ и на двадесет и седем годишна възраст получава рицарско звание.
Шедьовърът на Хартман, романът в стихове „Ивайн“ (ок.1200) с общо 18 000 стиха, се основава на келтската легенда за Крал Артур и следва образеца на френския куртоазен поет Кретиен дьо Троа.
Признание
[редактиране | редактиране на кода]Хартман фон Ауе е смятан за един от най-проникновените описатели на рицарската етика в Германия. Творбите му се отличават с ясен, изискан език, с голяма мощ на изображението и съвършено овладени поетически средства. Легендата му за папа Григорий става първообраз на романа „Избраникът“ (1951) от Томас Ман.
Коя жена изпраща свиден мъж
Коя жена изпраща свиден мъж
на кръстоносен поход с гордо чело?
Награда заслужава неведнъж,
щом в своя дом така постъпва смело,
но също име най-благопристойно.
Измоли ли за двамата пощада,
за двамата ще тръгне той достойно.
ок. 1188 [1]
Източници и бележки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ „Коя жена изпраща свиден мъж“ от Хартман фон Ауе, в превод на Венцеслав Константинов
- Тази статия се основава на материал Архив на оригинала от 2016-03-05 в Wayback Machine., използван с разрешение.
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Поезия от Хартман фон Ауе в Литернет, в превод на Венцеслав Константинов
- ((de)) Хартман фон Ауе в Projekt Gutenberg-DE
- ((de)) Хартман фон Ауе в Bibliotheca Augustana
- ((de)) Хартман фон Ауе в Die Deutsche Gedichtebibliothek
- ((de)) Хартман фон Ауе в Sternenfall Архив на оригинала от 2007-10-22 в Wayback Machine.
- ((de)) Хартман фон Ауе в Die LYRIKwelt
- ((de)) Literatur von und über Hartmann von Aue im Katalog der Deutschen Nationalbibliothek
- ((de)) Lebensdaten von Hartmann von Aue im Katalog der Deutschen Nationalbibliothek
- ((de)) Werke von und über Hartmann von Aue in der Deutschen Digitalen Bibliothek Архив на оригинала от 2016-04-24 в Wayback Machine.
- ((de)) Hartmann von Aue Personensuche
|