Cova de Vedelhac
Tipus | Gruta amb art rupestre ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Localització | ||||
Entitat territorial administrativa | Vedelhac e Ainat (França) ![]() | |||
Localització | montagne du Seydour ![]() | |||
| ||||
Dades i xifres | ||||
Monument històric catalogat | ||||
Data | 18 setembre 1929 | |||
Identificador | PA00093775 | |||
La gruta de Bédeilhac (en occità Cauna de Vedelhac) és una cova a la ciutat de Vedelhac i Ainat a l'Arieja, al sud de França (Occitània), que ha estat habitada des de la prehistòria. Conté pintures rupestres paleolítiques. És part de la xarxa de coves decorades de la franja Pirineus-cantàbrica.
Història
[modifica]![](http://178.128.105.246/host-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2b/Bison_on_plaque_Bedeilhac_grottoe_Ariege.jpg/220px-Bison_on_plaque_Bedeilhac_grottoe_Ariege.jpg)
Marcorelle la va visitar i descriure ja el 1773; posteriorment, al segle xix, la cova va ser considerada una cavitat natural excepcional per la seva grandària i l'impressionant paisatge subterrani.
El juliol de 1906, es van trobar pintures a les parets, art parietal d'època paleolítica, i van ser autenticades; n'eren les primeres del departament d'Ariege. Declarada Monument històric el 1929, després de diversos descobriments de pintures, gravats i modelats d'argila d'un interès excepcional. La cova encara sorprèn per l'elecció dels humans prehistòrics d'ocupar aquest espai subterrani ampli, però triar per decorar les parets i els sòls els llocs més allunyats de l'entrada. El grup inclou una varietat de figures d'animals típics de l'època (Bison licitants, Equus ferus caballus, Rangifer tarandus i Capra ibex), a més de figures humanes, cosa molt més rara.
L'ésser humà, des de fa 15.000 anys com a mínim, coneix i freqüenta la cova prehistòrica de Bédeilhac, lloc de refugi i, probablement, de rituals per als caçadors de l'època magdaleniana; ha vist una successió de grups humans de l'edat dels metalls (enterraments de l'edat del bronze), l'antiguitat i els primers naturalistes del segle xvi, si més no.
Bibliografia
[modifica]- BELTRAN A., Gailli R., Robert R. (1967). La cova de Bédeilhac, Monografies arqueològiques, Saragossa, II, 146 p.
- Gailli R., Pailhaugue N., Rouzaud F. (1984). «Grotte de Bédeilhac», L'Art des Cavernes, París, Ministère de la culture, p. 369-375. (francès)
- Gailli R., Jean-Pierre Duhard (1996). «Els Representations humaines de la grotte magdalénienne de Bédeilhac», Pyrénées Prehistòriques: arts et société, Edit. du Comité des travaux historiques et scientifiques, actes du 118e congrès national des sociétés savantes (Pau, 1993), p. 403-413, París. (francès)